LEDIGE LEJEMÅL
"Teddy Thompson, Pasadenas bedste ejendomsmægler.
- Lad det ikke blive ved drømmen." - Ej den!
Den reklame sidder på alle byens busser.
Det er lidt ironisk, at jeg blev klistret til forsiden af en i går.
Jeg nægter at bruge ordet "klistret" i din nekrolog.
"Splattet"? Jeg går i tænkeboks.
Det er et rigtigt håndværkertilbud. Hvornår går du i gang?
Godmorgen, Nell. Du mangler at betale din husleje.
Der er også noget i din del af køleskabet, der stinker helt vildt.
Undskyld. Jeg har ikke flere checks eller penge.
Og den lugt er en kombination
af supperne fra sidste uge, som jeg vil spise til frokost i dag.
Klamt. Bare sørg for at fjerne dine Frankensupper,
når du tager på job, og det kommer ikke mig ved,
men du er vist ret forsinket.
Hvad? Hvad? Fandens!
Så du lejer altså? Jeg tror ikke, jeg kan repræsentere dig.
Da jeg døde, var jeg tæt på at lukke en handel til 10 mio.
Jeg handler kun med luksusboliger.
Og hvad er jeg så?
En lejlighed tæt beliggende på lufthavnen med faldende værdi.
Min værdi er ikke faldende!
Du må gerne sende det ud for mig. Tak.
Sam!
- Hej. - Sam, har jeg faldende værdi?
Handler det om hudpleje? For så har jeg noget retinol,
som kan brænde et helt hudlag af til på mandag.
Nej, billedligt talt.
Jeg er bange for, at der kommer mug i kælderen.
Det tror jeg ikke, jeg har en creme til.
Jeg har været her i et år.
- Ser de mig som et aktiv? - Ja, selvfølgelig gør de det.
Du er kløgtig og underholdende,
og du er den eneste, der kan løfte vanddunkene.
Hør efter, folkens. Nu er der dømt hovedrengøring.
Min far, ejer og udgiver af avisen,
og grunden til, at I er i live, kommer på besøg i dag,
og alt skal være perfekt.
Jeg er ikke stresset! Ingen er stressede!
Så skal vi ikke alle sammen få fjernet
alle uprofessionelle og ikke-nyhedsrelaterede sager?
Hvad er det? "Lev, grin, elsk"? Mener du ikke: "Bræk, bræk og bræk"?
Sam, må jeg gemme billederne af mine børn herinde?
De er nuttede og glade, og det hader mr. Rhodes.
Ja, kom bare med dem.
Hold da kæft.
Dennis, du har kun været plejefar i et par måneder.
- Hvor har du alle de billeder fra? - Jeg vil bare indfange det hele.
- Okay. - Se her.
Det var den dag, Ben og jeg fik dem hjem.
Hvor sødt.
Første gang i stuen. Første gang i spisestuen.
Første gang i entréen.
Tag dig sammen, søde.
- Så fedt er det heller ikke. - Sam. Dennis.
Her er de mapper, I skal bruge
til den præsentation, jeg har forberedt til min far.
Det er nu, du kan øge din værdi. Bed om at få en mappe.
- Må jeg få en mappe? - Nell.
Du forskrækkede mig. Du lister altid rundt.
- Hvad vil du med en mappe? - Jeg vil gerne med til mødet.
Jeg har været journalist i ti år. Jeg kan godt bidrage med noget.
Nell, i det sidste års tid
har jeg lært dig at kende som Sams ven og min bekendte/ansatte.
Så du må ikke misforstå mig,
men min far skal se det bedste, avisen har at byde på, og du er...
Det værste.
Det var ikke pænt sagt, Mason.
Sådan en bandit. Kom med, A-hold.
- Fik Mason en mappe? - Det er jeg ked af.
Ikke gældfri endnu Ikke forfremmet endnu
Ikke nogen partner endnu Ikke voksen endnu
Ikke moden endnu
Godmorgen, alle sammen!
Hvis vi har mødtes før, er det godt at se jer igen.
Flot skjorte. Vi skaffer dig et spejl.
- Jeg tager den af. - Godt valg.
Det er dejligt at se dig, far.
Alexis. Du er snart lige så mandhaftig som din farmor.
Og du ser rig ud, far.
Det er dejligt, at du kommer og inspicerer Rhodes-familiens finansielle kronjuvel.
Jeg har sammensat en grundig præsentation
sammen med mine bedste folk og deres gigantiske mapper.
De er meget tunge.
Og så skal jeg også fortælle dig, at oplaget er steget med 3%.
- Tre procent ligesom mælken. - Ja.
Vær venlig at træde væk fra lækkerierne til min far.
Undskyld, men de scones er så tørre. Det er som at spise en badebombe.
Hvem er det, der står og krummer?
Hun skriver vores nekrologer. Hun har ikke en mappe.
Den sidder stadig i min hals.
Det er faktisk hende, jeg er kommet for at tale med.
Sagde han mig?
Jeg har grublet en hel del over mit betydningsfulde liv,
og tiden er inde til at overveje,
hvad verden vil læse om mig, når jeg er død.
En titan. En enspænder.
Enspændernes titan.
Det er alt sammen ord, som beskriver mig.
Naturligvis. Og de passer.
Ja. Bare gør det der færdigt, som du er i gang med,
og lad os så komme i gang.
Men Nell er en af vores mere ligegyldige medarbejdere.
Hvis du vil arbejde med en, der er mere betydningsfuld, så er jeg ledig.
Det er ikke nødvendigt. Jeg taler med Mel.
"Jeg taler lige med Mel."
Det er en fornøjelse endelig at møde dig, hr. Rhodes.
Det er en fremragende avis.
Det er også godt at møde dig. Jeg har ikke læst dine ting endnu,
men dine hænder viser mig, at du arbejder hårdt.
Tak. Min eksem kommer og går.
Lad mig stille dig et spørgsmål: Hvordan fungerer det?
Dikterer jeg til dig? Skal jeg fremføre noget?
Normalt laver jeg lidt research og taler med de pårørende.
Gider du lukke persiennen?
Godt. Fortæl mig, hvad der er det første, du vil have folk til at vide, når du dør.
Det spørgsmål var jeg slet ikke forberedt på.
I 1987 opkøbte jeg de to største elpærekæder i USA,
som hed Light Bulb Plus og Light Bulb Stop,
og så lagde jeg dem sammen og kaldte det Light Bulb Chalet.
Okay, det er fint.
Og det sparede os for 2000 medarbejdere.
De tog nok noget videreuddannelse.
Hvad er det for en lugt?
Dig kan jeg godt huske. Du er Nells voksne bofælle.
Du ser ikke så robust ud i dagslys.
Og du er Nells afvisende og kontrollerende chef.
Hvor har du fundet det tøj? I Nancy Reagans grav?
Nej, men det er fra kollektionen.
Er du nogensinde blevet sammenlignet med en asparges?
Har du spist alle citronerne?
Du ligner en, der elsker at fortælle andre om din laktoseintolerance.
Du ligner en, der vil tale med min bestyrer.
Jeg venter på min far. Hvorfor er du her?
Nells rester.
Hendes bås er...
Den er et sted derovre. Det er den klistrede.
Held og lykke med at redde græsset, eller hvad du nu går op i.
Held og lykke med kampen mod narkotika.
Godt, hvordan ser det så ud? Summer det?
Ikke helt endnu, men stol på processen.
Ikke engang med historien om, hvordan jeg standsede børnehavestrejken?
Altså, det var børnene, der strejkede.
- Ja, jeg er med. - Okay.
Men lige nu lyder det ikke så meget som en hyldest til livet,
men mere som noget, skurken siger, inden han sænker en ned i vulkanen.
Det er ikke godt. Det her er jo mit eftermæle.
Det er det, folk vil huske mig for.
Hvad skal jeg gøre? Vær ærlig, Mel.
Okay.
Skal jeg være ærlig?
Jeg hedder Nell.
- Mel. - Nell.
- Nell med... - Nell, Nell, Nell.
Nå!
Enten er det første gang, jeg har taget fejl af nogens navn,
eller den første gang, nogen har rettet mig.
Godt. Lad mig høre.
I min erfaring reagerer folk bedst på de mere enkle ting.
De kampe, som nogen har gennemgået og det gode, de har udrettet.
Ja, selvfølgelig, det gode. Det må da være let nok.
Hvordan får vi så noget godt med i nekrologen?
Ved at være god.
- Ved at være god. - Ja.
Selvfølgelig. Ved du hvad?
Det her er mit livs mest fascinerende samtale.
Hold da op.
Jeg vil gerne tale videre.
- Kom så! - Okay.
"Ved at være god." Hvordan kunne jeg overse det?
Lexis far finder mig fascinerende. "Fascinerende," sagde han.
- Se lige min værdi stige. - Ja, nabolaget er i fremgang.
Gør klar til at betale 12 dollar for en latte.
- Er du klar til frokost, far? - Ja. Jeg spiser med Nell.
Og det er altså hendes navn. Så lad være med at sige det forkert.
Men kun hvis hun vil med.
Ved du hvad? Frokost lyder fantastisk, hr. Rhodes.
- Okay. Tager vi din chauffør eller min? - Din.
Min.
Udmærket. Det var lige det, jeg havde planlagt.
Hvorfor er du her stadig? Skal du ikke malke en mandel?
Jeg kunne ikke finde Nells bord.
Hun spiser frokost med min far, hvilket er fint.
Det virker ikke sådan.
Det virker faktisk, som om du har nogle seriøse far-problemer.
Hvad ved du? Du ligner en moppe med studiegæld.
Du ligner en, der er blevet fyret fra Sephora.
Jeg har tænkt over det, og der er noget, du kan gøre
for at blive et bedre menneske og få en imponerende nekrolog.
Der er for eksempel velgørenhed.
Jeg har doneret rigtig mange penge til velgørenhed i årenes løb.
Og jeg gav hele min ejendom i Malibu til min ekskone.
Det var ikke sjovt.
Måske ville du nyde det mere,
hvis du gav penge til noget, du holdt af. Hvad holder du af?
- Penge. - Vil du donere dine penge til penge?
Ja. Hvordan gør man det?
Jeg håber, den finger indikerer, hvor mange flasker vin du vil have,
eller også mister du hele hånden.
Det må du undskylde, Cricket. Mr. Rhodes er Lexis far.
- Det giver mening. - Av.
Ingen har måttet undskylde for mig før, men jeg er vild med det.
Hvad gjorde jeg galt?
Når tjeneren nærmer sig, skaber du øjenkontakt
og hilser på dem og siger noget pænt.
Okay.
Goddag. Jeg vil gerne give dig et fly.
- Nej, det er for meget. - Okay.
- Måske noget, hun kan relatere til. - Okay.
Av for den, du kan opføre et helt Shakespeare-stykke på den balkon.
Undskyld. Du må aldrig kommentere på en kvindes krop.
Men krop og fly er mine bedste taktikker.
Folk skal føle sig set og værdsat.
Hvad skal jeg så gøre? Rose hendes sko?
Ja.
Den lyder sikker nok. Prøv engang.
- Jeg kan godt lide dine sko. - Tak.
Se lige der.
- Seriøst? Er det så nemt? - Ja.
Det er ikke en ny skole til de forældreløse,
men du har lige skabt en forbindelse til et andet menneske.
Tak, Nell.
Det var så lidt, hr. Rhodes.
Tillykke med det. Og du skylder mig et fly.
Sig, der er mere kaffe.
Den er ikke frisk, men bare den virker, ikke?
Ja og amen.
Vent. Hvad laver du her?
Jeg holder pause.
- Du arbejder her ikke. - Nej, ikke når jeg holder pause.
Jeg lader den ikke ligge. Hvad laver du her?
Sam, Edward er her i dag, fordi han er min advokat.
Men han er miljøadvokat.
Netop. Jeg har en retssag kørende mod et fyrretræ.
Men han skulle lige til at gå.
Ja... Alt okay?
Er du sikker på, det er i dag, du skal sagsøge træer?
Du ved, hvad man siger: "Der er aldrig et godt tidspunkt at sagsøge et træ på."
Jeg har det fint, Sam.
Okay.
Husk at skrive på kortet til Steves fødselsdag.
Du arbejder her ikke.
Hvorfor er du her stadig?
Jeg ville have en kop kaffe og høre, om du ville have mig til
"at kramme dig bagfra og navigere mod navlen."
Henviser du til før, da jeg skubbede dig
op mod væggen og kyssede dig, og du kyssede tilbage?
Glem det. Det har jeg.
Jeg kender den latter. Jeg hørte den engang som barn.
Jeg faldt på rulleskøjterne.
Hvad griner de ad? Er hun overhovedet sjov?
Har du ikke hørt hendes morgenmadsvitser? De er æg-stremt sjove.
Jeg vil gerne sige tak for en meget oplysende dag, Nell.
Mange tak, hr. Rhodes.
Hr. Rhodes er min kat. Han er opkaldt efter mig.
- Bare kald mig Duncan. - Tak, Duncan.
Jeg har også haft en oplysende dag.
Og mig!
Du gik fra nedrivningsklar til moderne hus i et godt skoledistrikt.
Det er sjældent, jeg bruger udtrykket "ben i næsen",
fordi det vil jeg ikke, men jeg må altså sige, at det har du.
Og jeg vil give dig en lønforhøjelse.
- Mener du det? - Ja.
Mange tak, hr. Rhodes.
Jeg mener, tak, Duncan. Duncster?
- For meget. - Duncan.
- Alexis. - Ja, far, har du brug for mig?
Ja, det har jeg. Jeg skal bruge dit kontor.
Jeg har givet Nell en lønforhøjelse,
og vi vil gå op og fejre det med skotsk whisky ved pejsen.
En middagsdrink. Vidunderligt.
Så ses vi deroppe om ti minutter.
Ind med dig, klaphat. Kom så.
- Jeg er så glad... - Klap i.
Du vil ikke tro det.
Hr. Rhodes er totalt besat af mig og værdsætter mine meninger
og gav mig lønforhøjelse.
Tager du gas på mig? Det skal da fejres.
Du fortjener det. Det bliver en shoppetur hos Neiman's.
Eller måske Marshalls.
- Vi er stadig kun journalister, så... - Jeg er stadig stolt af dig.
Tak.
Og nu, hvor du har fået foden ind,
kan du bruge det til at få ham til at give Lexi lidt opmærksomhed.
Jeg tror, at hun higer efter opmærksomhed fra sin far.
Nej tak. Hun har været så strid ved mig.
Det tolker jeg som et "måske". Okay?
Du kan tænke lidt over det, for jeg er rigtig bekymret for hende.
Hver gang jeg ser hende, virker hun mere og mere optrævlet.
Hej.
Hun virker fin nok på mig.
Den smager som en dyr sko.
Min læge siger, at det ikke er godt for leveren, så jeg fik ham myrdet.
Ja! Du er så slem, at det burde være ulovligt.
Der er så afslappende herinde.
Jeg bliver altid råbt ad af Lexi
eller fornærmet af Lexi, eller også råber hun fornærmelser efter mig.
Ja. En Rhodes har meget at leve op til.
Det tror jeg gerne.
Ved du hvad, Duncan? Jeg har faktisk lidt ondt af Lexi.
Jeg tror, det generer hende, at du giver andre din opmærksomhed.
Det gør det altid.
- Skål. - Skål.
Vent. Ikke skål.
Hvad... Hvad mener du med, at det gør det altid?
Det er sådan, jeg motiverer hende. Når hun er ved at falde af på den,
for eksempel når hun glæder sig over en sølle 3% stigning i oplaget,
så finder jeg en, som irriterer hende,
og så giver jeg dem masser af ros og opmærksomhed.
Det får hende til at arbejde hårdere for at opnå min hengivenhed.
Mener du det seriøst?
Det er altså ret frygteligt.
Og effektivt.
Engang da hun underpræsterede på kostskolen,
blev jeg venner med hendes bofælle og tilbragte thanksgiving med hende.
Hold op, hvor var den unge kedelig. Meget glad for kort.
Det år blev Lexi den bedste elev i klassen.
Så du brugte mig kun til at manipulere med din datter?
Jeg vidste, du var perfekt, da jeg så hendes afsky,
mens du spiste den scone.
Jeg har kvalme.
Tænk, at jeg bare var en brik i Duncans syge spil.
Jeg tager ikke imod lønforhøjelsen.
Jeg vil altid være lejligheden ved lufthavnen.
Kan du huske huset til 10 mio. dollar?
Der var havudsigt, vinkælder og evighedspool.
Jeg er med, Teddy Thompson.
Men der var også termitter, revner i skorstenen og et smuldrende fundament.
Da jeg så tilstandsrapporten, var det som at blive ramt af en bus,
fordi jeg læste den på min mobil, da jeg blev ramt af en bus.
Av.
Min pointe er, at det er lige meget hvor pæn man er udenpå,
hvis ens fundament smuldrer.
Og du har et godt fundament.
- Har jeg det? - Ja.
Jeg vidste, at jeg tog Lexis fars opmærksomhed,
og jeg var ligeglad. Jeg tænkte kun på at føle mig værdsat.
Du prøvede jo at lære ham at være et bedre menneske.
Hvilket var en fiasko. Jeg kunne ikke trænge igennem til ham.
Han gik slet ikke op i nekrologen.
Måske har han ikke læst den endnu.
Måske kan han ikke læse. En af de to.
Duncan Wilson Rhodes var en titan inden for publicering, vitaminer og elpærer.
Han var en indflydelsesrig forretningsmand med et succesfuldt liv
på alle punkter, undtagen et: Forholdene til menneskerne i hans liv.
Han efterlader sig Alexis, en tidligere OL-deltager
og nuværende redaktør af SoCal Independent.
Alexis bestræbte sig på at opnå
både sin fars forretningssans og hans hengivenhed.
Hvor det førstnævnte lykkedes, gjorde sidstnævnte det ikke,
fordi Duncan måtte herfra,
før han nåede at indse, at det ikke er regnskabsbøgerne,
der viser ens livs sande værdi.
Sådan der.
Det er værdien af de forhold, man har med andre...
Det her skal øverst, for jeg tog det fem minutter før det her.
...og den virkning, vi har på de mennesker.
Hvis Duncan fik en chance for at gøre det hele om,
så ville han nok have investeret lidt mere i følelsesmæssige aktiver.
Hej, far.
Alexis.
Jeg vil gerne undskylde for Nells nekrolog.
Jeg ville gerne skære i hendes løn, men den er allerede i bund.
Kig på det.
Jeg har også kigget på økonomien,
og jeg tror, jeg kan gøre det bedre end de 3%.
Jeg har nogle idéer, jeg kan maile dig.
Jeg vidste, du ville løse det. Aftal en tid med min sekretær.
Alexis.
Ja.
Jeg kan godt lide dine sko.
- Mine sko? - Ja.
Tak.
Jeg har købt dem hos en skomager ved paladset i Wien.
Det var en dejlig tur.
- Kan du huske den? - Ja.
- Jeg havde aldrig smagt sauerkraut før. - Eller bratwurst, vel?
- Det er dit værk. - Vores.
Tak, fordi du huskede mig på, at jeg har værdi.
Som Teddy Thompson altid siger: "Lad det ikke blive ved drømmen.
- Ej det." -"Ej det."
Vil du ikke skrive min nekrolog færdig? Det her er mit livs længste fremvisning.
Hvad sker der her?
Det er bare nogle gode minder.
Nej, det er ting, som Lexi har fjernet fra folks borde.
Ja. Det her er Jeffs familie.
Nu er det min familie.
Og det er min kalkun, som er lavet med Dominics søns små håndaftryk.
Jeg er vild med indretningen.
Og du har også været Navy SEAL. Tak for din tjeneste.
Det var så lidt.
Alle de her ting tilhører folk på kontoret. Hun har stjålet dem.
Se lige den helgen.
- Alle kontorer har en. - Så prøv at sidde over for hende.
- Bla, bla, bla, der er ikke nogen. - Du er sjov.
Ja, ikke?
Jeg vil gerne give frokost. Hvad hedder du?
- Tina. - Fantastisk.
Kom med, Nina.
Det er også lige meget.
Tekster af: Maja Axholt