"Teddy Thompson, Pasadenas beste eiendomsmegler.
Ikke drøm det.
- Ei det." - Ei det.
Det bildet er klistret på alle busser i byen.
Ironisk at jeg var klistret foran på en buss i går.
Jeg bruker ikke "klistret" i dødsannonsen.
"Henger"? Jeg skal jobbe med det.
Dette huset må pusses opp. Når skal du fikse det?
Morn, Nell. Har ikke fått leia di enda.
Det er også noe som stinker på din side i kjøleskapet.
Beklager.
Jeg har verken flere sjekker eller penger.
Lukta er en kombinasjon av supper fra forrige uke jeg skal ha til lunsj.
Ekkelt. Bare sørg for å fjerne Frankensuppene dine
på vei til jobb. Det er ikke min sak, men er ikke du sent ute?
Hva? Å nei. Pokker.
Så du er leietaker? Jeg tror ikke jeg kan representere deg.
Da jeg døde, var jeg så nær å selge for ti millioner.
- Jeg jobber kun i luksusmarkedet. - Hva slags eiendom er jeg?
Leilighet nær flyplassen som synker i verdi.
Jeg synker ikke i verdi.
- Fint om du kan sende den for meg. - Sam!
- Hei - Sam, synker jeg i verdi?
Handler dette om hudpleie? Jeg har retinol som kan svi av et hudlag innen mandag.
Nei. Jeg mener metaforisk. Jeg er redd det gror mugg i kjelleren min.
- Jeg har ingen krem for det, vennen. - Jeg har vært her i et år.
- Er jeg verdt noe for dem? - Så klart.
Du er smart, du er morsom.
Du er den eneste som klarer å løfte vanndunkene.
Hør her, folkens.
Det er tid for vasking.
Faren min, eieren og forleggeren av avisa,
og grunnen til at dere lever, kommer hit i dag.
Alt må være perfekt.
Jeg er ikke stresset. Ingen er det.
Fjern uprofesjonelle og ikke-nyhetsrelaterte personlige effekter.
"Lev, le, elsk"?
Heller "Spy, spy, spy".
Sam, kan jeg gjemme bildene av barna her inne?
De er skjønne og lystige, alt Mr. Rhodes hater.
- Så klart. - Greit.
Jøss.
Du har vært fosterfar i et par måneder. Hvorfor så mange bilder?
Jeg fanger hvert øyeblikk.
- Ja vel. - Se her. Første dagen vi tok dem med hjem.
- Søtt. - Ja.
- Første gang i stua. - Vel...
Første gang i spisestua.
Første gang i gangen.
- Gi deg. Å være forelder er ikke så flott. - Sam. Dennis.
Her er permene til presentasjonen jeg har forberedt til faren min.
Dette er en mulighet til å øke verdien din. Be om en perm.
- Kan jeg få en? - Nell.
Jeg skvatt. Du lusker rundt som en liten mus.
- Hva trenger du perm til? - Jeg vil være med på møtet.
Jeg har ti års erfaring som journalist. Jeg kan være til hjelp.
Nell, det siste året
har jeg kjent deg som Sams venn og en ansatt og bekjent av meg.
Ikke misforstå, men faren min må se det beste av avisen og du er...
Det verste.
Det var ikke snilt, Mason.
For en rakker. Kom igjen.
- Fikk Mason en perm? - Det var kjipt.
God morgen, alle sammen.
Fint å se dere igjen om vi har møttes før.
Fin skjorte. Vi kjøper et speil til deg.
- Jeg skal skifte. - God idé.
Flott å se deg, far.
Alexis. Du ser mer og mer streng ut for hver dag som går, som bestemor.
Du ser rik ut, far.
Jeg er glad du er her for å sjekke kronjuvelen av Rhodes familiebedrift.
Jeg har satt sammen en presentasjon
med mine beste folk og deres gigantiske permer.
De er veldig tunge.
Jeg røper ingenting, men jeg kan fortelle at sirkulasjonen har gått opp tre prosent.
Tre prosent, som i melka.
Ja.
Trekk unna min fars godtebord.
Disse sconesene er tørre. Det er som å spise en badebombe.
Hvem er hun med smulene?
Hun skriver dødsannonser. Ingen perm.
Det sitter fast.
Det er faktisk hun jeg kom hit for å treffe.
Meg?
Jeg har reflektert over mitt veldig viktige liv i det siste.
Det er viktig å tenke på hva verden vil lese om meg når jeg er borte.
Titan. Uavhengig.
Titanen av de uavhengige. Det er ord som brukes til å beskrive meg.
Så klart. Alt stemmer.
Jepp. Vet du hva?
Gjør deg ferdig med det i munnen din, så setter vi i gang.
Men Nell er en ubetydelig arbeider.
Vil du jobbe med noen som er betydelige, er jeg tilgjengelig.
Trengs ikke, skatten.
- Jeg skal snakke med Mel. - Skal bare snakke med Mel.
Hyggelig å endelig møte deg, Mr. Rhodes. Du har en flott avis.
Deg også. Jeg har ikke lest hva du har skrevet enda,
men jeg ser på hendene dine at du jobber hardt.
Takk. Jeg har eksem.
Så hvordan funker dette?
Skal jeg diktere til deg? Rollespille scener?
Vanligvis gjør jeg research, snakker med pårørende.
Kan du ta den for meg?
Si meg, hva er den første tingen du vil at folk skal vite om deg når du er borte?
Jøss. Jeg er ikke så god på å ta ting på sparket.
I 1987 kjøpte jeg to av de største lyspære-kjedene i USA.
Lyspære Pluss og Lyspærestoppet.
Jeg slo dem sammen til Lyspærehuset.
Ja vel. Det er bra.
Jeg kuttet 2 000 arbeidsplasser i landet.
De startet nok på studier igjen.
Hva er den lukta?
Jeg husker deg. Nells romkamerat. Du ser mindre robust ut i dagslys.
Nells utilnærmelige, kontrollerende sjef. Hvor er drakten fra? Nancy Reagans grav?
Nei, men den er fra hennes kolleksjon. Du ser ut som en aspargesstilk.
Spiser du bare sitroner?
Er du laktoseintolerant og deler det med alle?
Du vil vel snakke med sjefen min?
Jeg venter på faren min. Hvorfor er du her?
Restene til Nell.
Båsen hennes er...
Der borte et sted. Den som er klissete.
Lykke til med å redde gresset eller noe.
Lykke til med krigen mot rus.
Hvordan høres det ut? Blir det bra?
Ikke helt enda, men stol på prosessen.
Selv med historien om da jeg avsluttet mindreårigstreiken?
Når jeg sier mindreårige, mener jeg barn.
- Jeg skjønte det. - Greit.
Det høres mindre ut som en feiring av livet
og mer ut som noe en skurk forteller deg når de senker deg ned i en vulkan.
Det er ikke bra. Dette er arven min.
Det er slik folk vil huske meg.
Hva skal jeg gjøre? Vær ærlig med meg, Mel.
Ja vel. Vil du jeg skal være ærlig?
Jeg heter Nell.
- Mel. - Nell.
- Nell med... - Nell.
Ja.
Dette er enten første gang jeg sier feil navn
eller første gang noen retter på meg.
Fortell meg mer.
Folk bryr seg mer om de enklere tingene.
Problemer man har overkommet, det gode man har gjort.
Så klart, det gode. Det bør være lett.
- Ja vel. - Hvordan putter vi noe godt i annonsen?
Ved å være god.
- Ved å være god. - Ja.
Så klart. Dette er den mest fascinerende samtalen jeg har hatt i hele mitt liv.
Jøss.
Jeg vil prate mer.
- Kom igjen. - Ja vel.
"Ved å være god"?
Hvorfor visste jeg ikke det?
Lexis far syns jeg er fascinerende. Det var det han sa.
- Jeg øker i verdi. - Nabolaget ditt er på vei opp.
Snart betaler du 12 dollar for en latte.
Klar for lunsj, far?
Ja, jeg skal på lunsj med Nell.
Det er navnet, folkens. Vi må slutte å si det feil.
Om hun har lyst, så klart.
Det høres flott ut, Mr. Rhodes.
Ja vel. Min eller din sjåfør?
Din.
Min.
Greit. Akkurat som jeg planla og ville at ting skulle gå.
Er du her enda? Hva med mandelmelka di?
- Fant ikke Nells bås. - Hun spiser med faren min. Det går bra.
Virker ikke sånn. Virker som om du har alvorlige farskomplekser.
Hva vet vel du? Du ser ut som en mopp med studiegjeld.
Du ser ut som du fikk sparken fra Sephora.
Det er noen ting du kan gjøre for å bli en god person og ha en god dødsannonse.
Veldedighet, for eksempel.
Jeg har gitt mye penger til veldedighet opp gjennom årene.
Jeg ga til og med kona mi hele Malibu-godset mitt.
Jeg likte det ikke.
Kanskje du vil like å gi til veldedighet
om du gir det til noe du er glad i?
- Penger. - Vil du donere penger til penger?
Ja. Hvordan gjør man det?
Den fingeren bør vise hvor mange vinflasker du vil ha,
eller så mister du hånda.
Beklager, Cricket. Mr. Rhodes er Lexis far.
- Det gir mening. - Au.
Ingen har sagt unnskyld på mine vegne før, men jeg liker det.
Hva gjorde jeg galt?
Når kelneren kommer bort, få øyekontakt, hils og si noe hyggelig.
Ja vel.
Hei. Jeg vil kjøpe et fly til deg.
- Nei, for mye. - Nei?
- For voldsomt. - Ok.
Kanskje noe litt mer relaterbart.
Greit.
Yo, man kan gjøre Shakespeare på den balkongen der.
Beklager. Aldri kommenter en kvinnes kropp.
Kropp og fly er mine to beste trekk.
Du må få dem til å føle seg sett og satt pris på.
Hva skal jeg liksom gjøre? Si at hun har fine sko?
- Det funker. - Ja.
Det høres trygt ut. Gi det et forsøk.
Jeg liker skoene dine.
Takk.
Se på det.
- Er det virkelig så lett? - Ja.
Ikke som å bygge skole for foreldreløse, men du knyttet nettopp et bånd.
- Takk, Nell. - Bare hyggelig, Mr. Rhodes.
Gratulerer, alle sammen.
Du skylder meg et fly.
Det er vel mer kaffe igjen?
Den er ikke fersk, men den gjør susen.
Amen til det.
- Hvorfor er du her? - Jeg har pause.
- Du jobber ikke her. - Ikke i pausen, nei.
Det er ikke godt nok. Hva gjør du her?
Sam, Edward er her i dag fordi han er advokaten min.
Han er miljøadvokat.
Nettopp. Jeg går til sak mot en gran.
Men han er ferdig og på vei ut.
Ja. Går det bra med deg?
Er i dag den beste dagen til å saksøke trær?
Som de sier: Det passer aldri å saksøke et tre.
Alt er bra, Sam.
- Ja vel. - Husk å signere Steves bursdagskort.
Du jobber ikke her.
Hvorfor er du her enda?
Jeg ville ha en kopp kaffe,
og for å sjekke om du vil at jeg skal "klemme deg bakfra og finne navlen".
Mener du da jeg dyttet deg mot veggen, kysset deg og du kysset tilbake?
Det var ingenting. Glem det.
Jeg kjenner den latteren. Jeg hørte den en gang som barn.
Jeg sto på rulleskøyter og falt.
- Hva ler de av? - Touché.
Er hun morsom?
Har du hørt frokostvitsene hennes? De er ut-"melk"-et.
Jeg vil takke deg for en lærerik dag, Nell.
Takk, Mr. Rhodes.
Det er katten min. Jeg oppkalte ham etter meg.
Kall meg Duncan.
Takk, Duncan.
Jeg hadde også en lærerik dag.
Jeg også.
Fra oppussingsprosjekt til moderne hus i et bra skoledistrikt.
Jeg bruker ikke ordet "tæl" ofte,
fordi jeg ikke har lyst til å bruke det, men jeg syns du har det.
Du skal få lønnsøkning.
- Virkelig? - Ja.
Takk, Mr. Rhodes.
Jøss. Tusen takk, Duncan. Duncster?
- For mye. - Duncan.
Alexis.
Ja, far. Trenger du meg?
Ja, jeg trenger kontoret ditt.
Jeg ga Nell lønnsøkning. Vi skal feire med litt whisky ved peisen.
En drink midt på dagen.
Koselig.
Sees der om ti minutter?
Greit, dust. Inn med deg. Vi gjør det.
- Jeg er glad... - Vær stille.
Du vil ikke tro det. Mr. Rhodes liker meg og setter pris på meningen min.
- Han ga meg lønnsøkning. - Hva? Tuller du?
Vi må feire.
Du fortjener dette. Jeg lukter shopping på Neiman's.
Eller Marshalls.
Vi er journalister.
Uansett, jeg er stolt av deg.
Takk.
- Nå som du når frem til ham... - Ja.
...kanskje du kan få ham til å gi Lexi litt oppmerksomhet?
Jeg tror hun trenger litt oppmerksomhet fra faren sin.
Ellers takk. Hun har vært kjip mot meg. Nei.
Jeg tar det som et "kanskje".
Tenk på det. Jeg er bekymret for henne.
Hun faller mer og mer fra hverandre hver gang jeg ser henne.
Hallo.
Hun ser grei ut.
Det smaker som en dyr sko.
Legen min sier det ikke er bra for leveren, så jeg drepte ham.
Ja. Du er så slem at det er ulovlig.
Rart å slappe av her inne.
Vanligvis blir jeg kjeftet på av Lexi, eller fornærmet av Lexi.
Man har mye å leve opp til når man er en Rhodes.
Det tror jeg på.
Duncan, jeg synes litt synd på Lexi.
Jeg tror det går innpå henne at du ignorerer henne.
Det gjør det alltid.
- Skål. - Skål.
Ikke skål. Hva mener du med at det alltid gjør det?
Det er sånn jeg motiverer henne. Når jeg syns hun slakker litt,
som når hun er fornøyd med en liten økning på tre prosent,
finner jeg noen som irriterer henne,
og roser dem og gir dem oppmerksomhet.
Det får henne til å jobbe hardere for å vinne kjærligheten min.
Er du seriøs?
Det er jo slemt.
Og effektivt.
En gang hun underpresterte på kostskolen,
ble jeg venn med Sarah, romkameraten. Tilbrakte Thanksgiving med henne.
Hun var så kjedelig.
Veldig glad i kart.
Uansett, Lexi fikk toppkarakter det året.
Så du brukte meg for å manipulere datteren din?
Jeg visste at du var perfekt da jeg så hvor kvalm hun så ut
da du slukte den sconesen.
Jeg er kvalm.
Jeg kan ikke tro at jeg var en brikke i Duncans rare spill.
Jeg kan ikke ta imot lønnsøkning.
Jeg vil alltid være en leilighet ved flyplassen.
Du vet den ti-millioners eiendommen?
Den hadde havutsikt, vinkjeller, evighetsbasseng.
Jeg skjønner, Teddy Thompson.
Men den hadde også termitter, ødelagt pipe og falleferdig grunnmur.
Da jeg så rapporten, var det som å bli påkjørt av en buss,
fordi jeg leste den på mobilen da jeg ble påkjørt.
Au.
Spiller ingen rolle hvor flott man ser ut på utsiden om grunnmuren faller sammen.
Du har en god grunnmur.
- Har jeg egentlig det? - Ja.
Jeg visste at jeg tok oppmerksomheten fra Lexi.
Jeg brydde meg ikke. Jeg ville føle meg verdsatt.
Du prøvde å lære ham å være et bedre menneske.
Jeg mislyktes i det også.
Jeg nådde ikke frem til ham.
Han brydde seg ikke om dødsannonsen.
Kanskje fordi han ikke har lest den.
Eller så kan han ikke lese. Én av to.
Duncan Wilson Rhodes var forlags-, vitamin- og lyspærebransjens titan.
En innflytelsesrik forretningsmann med stor suksess i omtrent alt, bortsett fra
i forholdene til de som stod ham nær.
Han etterlater seg Alexis, tidligere OL-deltaker
og redaktør av SoCal Independent.
Alexis anstrengte seg for å få farens forretningssans og kjærlighet.
Hun lyktes i å få det første,
men fikk aldri det siste fordi Duncan døde før han innså
at det er ikke forretningene som er det viktigste i livet.
Sånn.
Det er verdien av forholdene man har med andre...
Dette må på toppen. Jeg tok det fem minutter før dette.
...og påvirkningen vi har på dem.
Om Duncan fikk en sjanse til, ville han kanskje ha diversifisert investeringene.
Hei, far.
Alexis.
Beklager for Nells dødsannonse.
Skulle senket lønna, men hun får minstelønn.
Se hva du får til.
Jeg har sjekket regnskapet.
Jeg tror vi kan klare bedre enn tre prosent økning.
Jeg sender deg noen ideer på e-post.
Jeg visste du ville ordne noe. Snakk med sekretæren min.
Alexis.
Ja.
Jeg liker skoene dine.
- Skoene mine? - Ja.
Takk.
Jeg kjøpte de hos en skomaker i Wien.
Det var en fin tur.
- Husker du det? - Ja. Første gang jeg smakte surkål.
- Og bratwurst. - Ja.
- Du gjorde det. - Vi gjorde det.
Takk for at du minte meg på verdien min.
Som Teddy Thompson alltid sier: "Ikke drøm det.
- Ei det." -"Ei det."
Kan du gjøre ferdig annonsen? Dette er den lengste visningen jeg har hatt.
Hva foregår her?
Dette? Bare noen minner.
Nei, det er jo tingene Lexi fjernet fra alles pulter.
Ja. Dette er Jeffs familie.
De er min familie nå.
Dette er kalkuntegningen laget med Dominics sønns håndavtrykk.
Fine dekorasjoner.
Du var i marinen. Takk for din tjeneste.
Ikke noe problem.
Tingene hører til andre på kontoret.
Hun stjal dem.
Idealist, hun der.
- Alle kontor har en. - Prøv å sitte overfor henne.
- Hun prater til lufta. - Du er morsom.
Ikke sant?
Jeg tar deg med på lunsj. Hva heter du?
- Tina. - Flott.
Kom igjen, Nina.
Samme det.
Oversatt av: Elise Hestås