Det er sju sekunder igjen,
og Adam Vinatieri vil prøve å vinne med et skudd på mål fra 47-yards.
Klar. Sentre, ball nede, spark opp.
Skuddet er på vei, og det er godt!
Patriots vinner Super Bowl.
Kall det skjebnen,
men New England Patriots
er fotballverdenens usannsynlige mestere.
Ser bra ut!
Og New England Patriots blir det 21. århundrets første dynasti.
Dette laget vil bli feiret, gransket
så lenge amerikansk fotball spilles.
Spillet er som narkotika.
Du gjør hva som helst for å hindre frykten for å tape.
Hva som helst.
Siste nytt.
New England ble tatt i juks, og det sverter suksessen deres.
JUBLE FOR SUTREKOPPEN
Fotballskandalen forsvinner ikke.
Laget levde lenge nok og vant nok til å bli skurk.
Han faller igjen.
Taper de denne Super Bowl, vil alle si:
"Slikt skjer når du må spille rettferdig."
Touchdown!
Dynastiet fortsetter.
Avskriv aldri Tom Brady.
Belichick har malt Mona Lisa.
Men med to store egoer og prestasjoner på det nivået
var en kollisjon uunngåelig.
Tom Brady og Bill Belichick er uenige.
For meg virker det som kamp om revir.
Det vil skje stygge ting.
Vi arbeidet for Bill, men vi spilte for Tom.
Vi nærmet oss slutten,
og jeg prøvde å holde styr på det så godt jeg kunne.
Er jeg Johnny Foxborough?
Han er ulykkelig. Da drar du.
Dynastiet er slutt.
Ingen skal få ødelegge noe så spesielt.
Det er perfekt.
Det trenger ikke å være mer.
Hvordan skape historie?
Ved å vinne.
Igjen og igjen.
Alt du gjør hver dag, handler om å vinne.
AARON HERNANDEZ TILTALT FOR OVERLAGT DRAP
Kos dere, folkens. Dette ser dere aldri igjen.
La oss gå til podiet.
Bob Kraft er der nå med James Busch Orthwein.
La oss høre på kunngjøringen deres.
Takk for at dere kom. Jeg verdsetter det.
Jeg har gleden av å presentere
den neste eieren av New England Patriots.
Robert Kraft.
LOKAL GUTT OPPFYLLER LØFTE
Noen syns det er dumt å bruke så mye penger på et spill.
Men jeg vil få en mesterskapstittel til New England.
La oss ønske New England Patriots velkomne!
Vi er en region med sterke familieverdier.
Vi klarer det nok i år!
Tradisjoner.
Dette er hjembyen min, og dette spillet
påvirker mentaliteten og strukturen i lokalsamfunnet.
- Mr. Kraft, hvordan går det? - Bra og med deg?
- Bra, takk. - Pass på deg selv.
- Vi skal ta dem, ikke sant? - Vi har ventet.
Da vi kjøpte laget, sa jeg til meg selv...
EIER, PATRIOTS
..."Jøss, presset er stort."
For Boston-fans er gærne når det gjelder sport.
De ventet ikke så mange hit i dag.
Men det blir et spennende år. Alle er gira.
I New England fins det garantert tre ting.
Døden, skatt og å være en Boston-sportsfan.
Ellers blir du utstøtt her.
Ja, baby.
- Dette er Patriots-land! - Ja.
Når du vokser opp i Boston og mister en smokk,
får du skrikestemme.
Kom igjen, slik ja!
Som Patriots-fans er det mye skriking.
For folk skjønner ikke
at Patriots ikke har vært gode på mange år.
En høy sentring går til endesonen til skåring.
Og Patriots-fansen blir skuffet.
De gamle Patriots skulle ikke engang ha vært i ligaen.
Det følte jeg.
Når jeg ser tilbake, gjør smerten meg kvalm.
HVORFOR ER VI HER?
Spill forsvar der ute. La heiagjenglederne spille for dere.
Det var veldig skuffende, men vi hadde håp.
Vi hadde Drew Bledsoe, den erkeamerikanske quarterbacken.
Fine tall for Drew i en sesong
som ikke har vært fin for New York Patriots.
- Bledsoe er best. - Drew! Drew!
Han var redningsmannen vår.
Han var høy og kjekk. Drew Bledsoe hadde alt.
Hei, har dere McDonald's Big Macs?
Ja, stjernespiller.
- Får jeg en? - Uaktuelt, signalgutt.
- Aldri, langkaster. - Kom igjen, vi kan...
Drew var god.
Han hadde en kanonarm og fikk ballen dit den måtte.
Bledsoe med lynarmen, kaster, han har en mann for touchdown.
Jeg skjønte at han ville få oss framover.
GYLLEN PISTOL
Jeg ga ham en kontrakt på hundre millioner dollar
om å være franchisens ansikt utad.
Som quarterback dømmes jeg ut fra antall seire,
og jeg skal gjøre alt jeg kan
for å få mesterskapet til New England i år.
Vi heier på det, men skjer det ikke i år,
la det skje snart.
Jeg prøvde å gi fansen håp,
men noen ganger skjer det ting
du ikke kan planlegge for.
USA! USA!
Damer og herrer...
...gå sammen for et øyeblikks stillhet
for ofrene etter 11. september.
Ta av dere luene!
På begynnelsen av 2001-sesongen
påvirket 11. september alle.
Jeg trodde at fotball
ville være viktig for å helbrede landet.
Takk.
Folk i New England og Boston trengte håp mer enn noensinne.
Så Drew måtte levere.
Velkommen tilbake. Jets leder i denne målfattige kampen i New England, 10-3.
Det har vært en følelsesladd dag...
VI ER FORENT
...idet man spiller i National Football League igjen.
New England Patriots, etter den dårlige fjorårssesongen,
trenger desperat suksess.
Vi må legge en i sonen.
La oss klare det.
Jeg tror at også i år vil dette lagets suksess
avhenge av Drew Bledsoes høyrearm.
Drew! Drew!
Når du er på et lag, er laget større enn deg.
Men mitt personlige ansvar i det har alltid vært å være sjef.
Jeg var hovedpersonen, quarterbacken.
Franchise-mannen, ansiktet utad.
Alt det som alltid hadde vært min del av laget.
Samle dere.
La oss få ballen inn. På to, i formasjon.
I den kampen lå vi under mot Jets.
Men jeg følte: "Kult, min tur."
Jeg var nok best når ting gikk galt.
I det som kanskje var pressede situasjoner.
Da klarte jeg å fokusere.
Jeg har hørt det samme fra Jordan, Tiger,
- alle disse folkene. - Ja.
De fleste setter meg i samme bås som dem.
Det samme.
Spill!
Bledsoe. Vil løpe.
Det er vanskelig å forklare hvor forferdelig det var.
Jeg har aldri opplevd noe
like negativt som 11. september.
Og så vår beste quarterback.
Fansen mister håpet.
Det var veldig nifst.
Han... var som en sønn for meg.
Laget var sjokkert, for det var lagets ansikt utad.
Det var lederen vår.
Det var en quarterback til 100 millioner dollar.
Og han er skadet.
Bledsoe ble trillet ut på båre.
Da Drew Bledsoe kom til akutten,
var jeg svært bekymret.
En av arteriene hans var delvis revet over.
Lungehulen var helt fylt av blod.
Uten behandling ville han nok ha dødd.
KIRURG
Det var brutalt å se ham i sykehussenga.
Quarterbacken vi er glade i, blir kanskje aldri bra igjen.
Og han hadde gjort det mens han jobbet for oss,
så jeg følte et enormt ansvar for familien hans.
Jeg husker ikke mye av det. Jeg var forvirret, bare av sjokket.
Jeg var alene et øyeblikk.
Jeg begynte å skrike fordi jeg følte meg så hjelpeløs.
Hva om noe skjer? Hva om, ja, jeg...
Det var helt uvirkelig.
Denne skaden var alvorligere enn vi trodde.
- da vi så kampen i går. - Ja, Mike.
Han følte brystet stramme seg så mye at han sa til familien
at det var den sterkeste smerten han hadde følt.
Kommer seg på sykehus, får mye blod,
kanskje mer enn én liter, tømt fra lungen.
Da jeg våknet, visste jeg ikke hva som skjedde,
men jeg hadde en slange i brystet.
Jeg tenkte: "Det er ikke bra." Ikke sant?
Men jeg tenkte:
"Forhåpentligvis kan laget holde stand
til jeg er frisk og kommer tilbake."
Når du tror det ikke kan bli verre,
null seire og to tap etter elendige prestasjoner,
så mister de stjerne-quarterbacken.
Bledsoe ble fraktet bort på båre etter kampen.
Hvem vet skadeomfanget?
Tror du Drew blir borte hele sesongen?
Ikke ennå, men det ser ikke bra ut.
Pats vil la 24 år gamle Tom Brady
starte som quarterback i NFL for første gang.
Søkelyset vil være på ham.
Vi ser om han kan levere.
Jeg var reserve-quarterbacken.
Treneren kom og sa:
"Drew er ute, Tom, du er inne.
Gjør deg klar."
Jeg gjorde alt jeg kunne for å gjøre meg klar.
Og jeg trente som om det var selve kampen.
Jeg tenkte: "Jeg tar ingenting for gitt."
For trener Belichick er du med ei uke av gangen.
HOVEDTRENER
I proffotball har ingen rett til noe. Ingen får noe.
Du må jobbe for alt
og yte på et nivå der du fortjener det.
Hver uke må vi vise hva vi kan
for hverandre og lagkameratene.
Det var mye uro.
Drew, den svindyre quarterbacken, er ute med skade.
Moralen er dårlig.
Og Tom taler til laget.
OFFENSIV LINEMAN
Han sa: "Tro på meg.
La oss ta oss sammen.
Jeg og dere skal jobbe livet av oss.
Vi klarer dette."
Men det var kjempemodig av ham å si det.
For tillit er noe du gjør deg fortjent til.
Hva har han gjort for å fortjene det?
Tenk å si det til folk som Willie McGinest
og Tedy Bruschi... alle veteranene.
Tom samlet oss, og jeg tenkte:
"Å, se på gutten. Han prøver." Ja.
Offensiv rødt område.
Sju mot sju.
Om noen sier: "Vi visste at Tom ville gi oss seier."
Det er tull.
Han hadde aldri gjort noe for oss før.
Fryktelig. Gjør det igjen. Gjør det igjen, Brady.
Fra den første treningen var det:
"Kan du lede rådslagningen? Kan du ta offensiven?"
Av og til visste han ikke hva han gjorde.
Fanken. Nå skjer det. Forsvar.
Hør her. Her vinner vi kampen.
La oss gjøre oss klare.
På den tida ledet forsvaret laget.
Vi var fundamentet.
Jeg samlet forsvaret og sa:
"Neste uke kan vi ikke avgi poeng.
Og så snart ballen sentres i første kamp,
skal vi gi noen en på trynet."
Det er tid for å begynne.
Og han moses.
- Ja, for faen! - Rev nesten av ham hodet.
Det er det vi mener!
La oss få slutt på dette.
Manning. Fanget opp!
Otis Smith!
Smith med rom til å løpe.
Smith løper den inn.
Touchdown, New England!
Vi hadde samme forsvar som forrige uke, men vi så og hørtes annerledes ut.
Av og til trengs en tragedie for å samle et lokalsamfunn.
Samle et lag.
Selv om Drew Bledsoe-situasjonen var ille,
tvang det forsvaret til å slå til og spille som ett.
Hvor imponert er du av Patriots-forsvaret?
De var veldig følelsesladde.
Du så forskjellen fra begynnelsen av.
De er oppildnet. Nå må de angripe.
Kom igjen.
Når du prøver å utvikle en quarterback, har du ham i bånd.
Og han må gjøre seg fortjent til å få mer slakk.
Tom er ikke der ennå.
Så vi skulle stadig løpe med ballen.
Kaster. Antowain Smith med rom til å løpe.
Smith ned sidelinjen.
Ned innenfor ti-yard-linjen!
Tom spilte slik han måtte.
Og viktigst, ikke sette laget i fare og gi fra seg ballen.
De gir den til Smith. Han får en åpning.
Touchdown, New England!
Første start og første seier for Tom Brady.
Vi knuste dem.
Ikke fordi jeg var en stjernequarterback,
men fordi forsvaret vårt var kjempegodt
og vi kunne løpe med ballen.
De la ikke for stort press på ham og ikke ham på seg selv,
for han var ikke den Tom.
Ikke sant?
Han var ikke Tom Brady, tidenes største.
Han var bare Tom.
ETT ÅR TIDLIGERE NFL-TESTER I ÅR 2000
På den tida ble du ikke imponert om han tok av skjorta.
Slett ikke.
Han virket ok om du så på ham.
Han kom som et nybegynnernull.
Først syntes jeg at han var langsom.
Han virket keitete, som en løpende giraffunge.
Så Tom skilte seg ikke ut fysisk.
DEFENSIV LINEMAN
Tom og jeg kom til NFL sammen.
Vi var nybegynnere, nederst på rangstigen.
Så vi kom nær hverandre fordi vi forberedte oss sammen
hver eneste dag
og prøvde å gjøre oss fortjent til å være der.
TRENINGSLEIR - ÅR 2000
Still på linje.
Få inn elleve.
På treningsleiren fikk ikke Tom sentret mye.
Han var fjerdevalg som quarterback.
Og da
mente jeg at han ikke hadde noen god sjanse.
Tom, du er inne. Kom igjen.
Å, han var som en ivrig valp.
Fra første øyeblikk var han kjempepositiv og oppstemt.
Av og til på irriterende vis.
Så vi utførte pek mot ham.
Det var som et innvielsesritual.
Kan du gi meg eksempler på pek?
FBI,
om de tror det blir et bankran,
har et spesielt usynlig blekk du ikke kan se.
De har det på pengene.
Og du ser det ikke før det blir litt vått.
Så litt svette på hendene.
Da er det permanent.
Så vi fikk tak i noen av disse FBI-greiene
og fylte Tommys sokker med dem.
Han løp ut for å trene.
Etter at kom inn, var føttene hans lilla i ukevis.
Jeg sier ikke hvem det var.
Lagkameratene mine hjalp meg med å bli voksen.
Jeg kom dit som en liten tosk, og de tok meg med på laget.
De sa: "Han er nybegynner.
Vi skal behandle ham elendig i et år, og så er han ferdig med det."
Han virket ikke som en trussel.
Jeg var ikke redd for ham.
Dette er hotellet mitt, og her har jeg bodd de siste månedene.
Patriots satte alle nybegynnere
på fantastiske End Zone Motel.
Et sted der lastebiler stoppet.
Dette er utsikten min...
...over en lastebil og en søppelkasse.
Det har vært gøy.
Jeg kunne ikke tro at dette var NFL.
Jeg gledet meg til å komme meg vekk derfra.
Og da jeg fikk vite at jeg ble med på laget,
tenkte jeg: "Jeg må finne et sted å bo."
Det banket på døra, og det var Brady.
Han kom inn, satte seg på senga og sa:
"Jeg kom inn på laget."
Jeg sa: "Jøss, gjorde du? Flott. Jeg kom også inn."
Og han sa: "Jeg har kjøpt en leilighet av Ty Law.
Vil du bo der sammen med meg?"
For en kjekkas.
Råtassen. Den tøffeste mannen i verden. Som Tyson ville si.
Eieren av dette slottet.
Da jeg solgte den til Tom, visste jeg at han ikke tjente penger.
Så jeg tenkte: "Jeg skal gi til de unge guttene."
De tjener ikke bra. De prøver bare å klare seg.
Jeg la igjen møblene, madrassene, alt.
Det er som om en hallik eier dette.
Ty Law bodde der før, og han hadde dekorert veldig.
Det var som MTV Cribs.
Og det beste er her borte.
Jeg gjorde kjelleren bra, satte opp TV-en.
Det var ingen flatskjermer da, men den lignet på en.
Du hadde en gammeldags TV hengende på veggen,
men jeg satte den opp riktig.
Jeg la igjen gjenstander verdt 150 000 dollar.
Derfor ringer jeg ham nå når jeg er ferdig, for
det er 150 000.
Tom skylder meg 150 000 dollar.
Han snakker tull.
Ty flådde meg.
Så tenker Ty: "Jeg ga deg en stor gave."
Jeg sier: "Jeg betalte for mye."
Jeg er veldig glad i Ty, men det var en elendig handel.
Slutt å tulle.
Toms rom.
Et elskovsrede.
Bare tuller, mamma. Det er det ikke.
Der skal jeg til å slå ham på ræva.
Uavbrutt pasning.
Jeg slo ham.
Vi to
spilte mye mot hverandre på college.
Og da vi ble romkamerater, konkurrerte vi alltid.
Det var første gang jeg så
det sinnssyke konkurransemonsteret som kommer ut.
Han kjøpte det gamle Nintendo-systemet i ei pantesjappe.
Og vi spilte ikke mye,
men det var spesielt ett spill, Tecmo Bowl.
Vi spilte det dumme spillet hele helga.
Og den som vant turneringen på slutten av helga,
ble erklært husmester.
Taperen ble alltid straffet.
Om det var om sommeren,
måtte taperen ta oppvasken hele helga.
Om det var om vinteren,
måtte taperen løpe naken rundt i området.
Det er kaldt ute.
Tapte han spillet,
gikk han veldig fort fra null til 100.
Han ble en annen person.
Klar, ned. Spill.
Han ville ikke tape.
Touchdown.
Og han fant ut at om du tramper hardt nok på gulvet,
starter det spillet på nytt.
Om han visst han ville tape, godtok han ikke det.
Han trampet på gulvet og startet spillet på nytt.
Dette skjedde stadig vekk.
Det var bulker i veggen som kom av at han tok kontrollen
og kastet den så hardt han kunne inn i veggen.
Han var som en gal.
Jeg er temperamentsfull.
Jeg likte ikke å tape, ikke i Tecmo Bowl heller.
Jeg likte ikke å tape i dart.
Jeg likte ikke å tape, punktum. Ikke nå heller.
Jeg spiller for å vinne.
Og innen fotball
tok han alt til et nytt og unikt nivå.
Han var reserven til reserven til reserven.
Men han ville være førstevalg.
Tom sa: "Når øyeblikket mitt kommer,
skal jeg være klar for det."
Flott ballmottak av Brown.
Godt første forsøk for New England.
Chargers leder mot Pats i fjerde omgang.
Ingen Drew Bledsoe er her for å redde dagen.
Alt avhenger av Tom Bradys høyrearm.
Bootleg. Brady kaster. Vidåpent! Touchdown!
New England klarer det.
De tar igjen ledelsen i fjerde.
Tom Brady ble voksen foran øynene våre
og over 60 000 her på Foxboro.
I dag var Tom Brady og Patriots gode.
Vi så alle det samme, et annerledes lag med en holdning
man ikke har sett her på lenge.
I morgen blir det til
ei Brady vs. Bledsoe-greie. De snakker alt om det.
Hvorfor starte en quarterback-kontrovers?
Jeg gjør ikke det...
- Jeg er enig. - Ja.
- Du er som en... provokatør. - Ja, nettopp.
- Bledsoe starter. - Det gjør du.
- TV-vert eller talkshow-vert. - Noe galt med det?
- Han spurte også om det. - Hør her.
Bare si: "Jeg prøvde bare å være agitator
fordi det er god TV." Det er svaret.
Det er eneste riktige svar, Bob.
Du vet det innerst inne,
om du ikke har gått fra vettet.
Bledsoe er riktig quarterback når han er klar.
Og det vet Tom Brady.
- Ja. - Brady vet det.
Jeg har vært førstevalg, så...
Etter den kampen visste vi at han kunne.
Men han er ikke Drew.
- Hva med det? Typisk. - Som vanlig?
Typisk Lawyer Milloy.
Jeg husker at jeg, Tom og Lawyer Milloy.
Vi gikk ut på middag sammen, og Tom sa:
"Hei." Plutselig: "Jeg gir ikke dette tilbake."
Han sa: "Jeg gir ikke dette tilbake."
Jeg og Lawyer sa:
"Ok, ungsau. Slik skal det låte."
Slik skal det låte. Vi skjønner.
Jeg og Lawyer så på hverandre og sa:
"Fanken. Når Drew er tilbake, havner du på benken."
Innerst inne tenkte vi nok: "Hold kjeft."
Du skjønner hva jeg mener. "Dette er Drews lag."
Dette er NFL, kompis.
Du skal tilbake til benken.
God ettermiddag, jeg er dr. Zarins, Patriots' laglege.
Vi gir Drew lov til å spille igjen,
og vi vet at dette vil skape spørsmål.
Hvor klar føler du deg til å spille? Fysisk? Mentalt? Alt.
Jeg lengter etter å bli med igjen. Jeg...
Jeg føler meg frisk.
Jeg har vært førstevalg siden jeg var nybegynner,
og jeg regner med å bli det igjen.
Takk, dere. Drew, tusen takk.
Jeg var på vei tilbake fra sykehuset, og jeg ringte Belichick:
Jeg sa: "Jeg har fått lov til å spille igjen."
Han svarte: "Kom tilbake, så ser vi hvordan det går."
Jeg trodde han ble gladere
enn han virket på telefonen.
Det var første tegn på at det kanskje ikke blir slik
at jeg bare får dra tilbake og spille igjen.
Drew må gå flere skritt
på vei tilbake fra en... langvarig skade.
Denne har vart i sju uker.
Han har tatt noen, og det er flere å ta,
og vi skal evaluere framgangen... underveis.
Så nå er Tom førstevalg som quarterback?
Tom får mesteparten av gjentakelsene med angrepet som før.
Tom blir nok førstevalg mot Saint Louis på søndag.
Da Bill Belichick besluttet dette,
overrasket det nok mediefolkene.
Det er Drew Bledsoe, lagets hovedquarterback.
Alle ventet på at han kom tilbake.
At han skulle få jobben tilbake når han var klar.
Det var forventet.
Man vil snakke om denne avgjørelsen i ukevis.
- Tror du det? - Ja.
Greit.
Den uskrevne regelen var alltid
at om en spiller skades, mister han ikke jobben.
Særlig om du er Drew Bledsoe, Patriots' starterquarterback.
Alle antok nok at jobben var hans når han kom tilbake.
Drew hadde ikke spilt på flere uker.
Og Tom hadde spilt alle de nylige kampene.
Tom var da
den beste til å lede oss offensivt.
Hva tenker du om trener Belichicks kunngjøring?
Er du såret, frustrert? Hva føler du?
Neste spørsmål.
Vet du hva som må skje
- for å forandre på dette? - Nei.
Ventet du dette, Drew?
Jeg sier det slik: "Jeg gleder meg til å kunne konkurrere om jobben min."
Dette er alt jeg har i dag.
- Takk, verdsetter det. - Takk.
Det var vanskelig.
Jeg husker at jeg fortalte Maura:
"De lar Tom spille.
Jeg er rådvill. Skal vi pensjonere oss?
Faen ta disse folka."
Jeg var sint.
Patriots hentet ham inn 21 år gammel.
Han hadde bygd dette laget, denne franchisen.
Så endret denne skaden alt.
Jeg vet ikke. Det var ingen lojalitet.
Da Drew ble friskmeldt og Bill ikke satte ham tilbake...
...likte jeg det ikke.
Jeg følte at Drew ble urettferdig behandlet.
Folk som har vært lojale mot oss, er som familie.
Og Drew var som en femte sønn for pappa.
ADM. DIR. KRAFT GROUP
Jeg så ham pines over dette med Drew.
Pappa kunne bare tenke seg hvordan det tæret på Drew,
og han hadde så sterke følelser for ham,
at det ble dobbelt så vanskelig.
Drew kom til meg.
Vi pratet lenge, og jeg sa: "Jeg skal snakke med Bill."
Som trenere visste vi at det ville bli en vanskelig samtale.
Forholdet mellom Drew og Kraft-familien var svært nært.
Drew var viktig for å redde franchisen.
Han var håpet ikke bare til fansen, franchisen, Kraft-familien...
DIREKTØR FOR SPILLERE
De hadde gjort en stor investering.
Så for Robert var dette mer enn bare et spillertrekk.
Han uttrykte skuffelse, men til slutt sa han:
"Hvis dere tror dette,
hvis det skal bli slik, må det være riktig."
Jeg kom tilbake og møtte Drew på kontoret.
Jeg sa: "Jeg kan fortelle ham at jeg vil ha deg som førstevalg.
Om han ikke ønsker det, er det ikke i din eller min interesse."
Han kan rote det til, og jeg kan holde ham ansvarlig.
Vi visste at vi ville bli holdt ansvarlige.
Jeg sa til Bill: "Vi må være forsiktige.
På grunn av det Drew har gitt denne organisasjonen,
det han har gitt fansen, håpet han har gitt så mange.
Håndterer vi ikke dette riktig, har vi opplevd det før."
TI ÅR TIDLIGERE CLEVELAND I OHIO
Det er selvbetjening.
HOVEDTRENER
Jeg drikker ikke mye kaffe, så jeg kan ikke... lage den.
Lenge før Bill begynte i Patriots,
var han hovedtrener for Cleveland Browns.
Vi har ikke mye her.
Vi har ikke vist noen...
Han holdt på å bli en ung, strålende trener
med ei lys framtid, men det var friksjon.
Bill ville sette ut byens håp, Bernie Kosar.
Her er Bernie Kosar og angrepet hans.
Bernie var ikke bare quarterback, men et ikon.
Han var fra Ohio, så han var lokal, han var en Brown.
Bernie Kosar. Åpen mann. Touchdown!
Han hadde en veldig god karriere
som begynte å ta en annen retning.
Kosar. Skadet. Kosar halter.
Bernie brakk ankelen.
Og da han kom tilbake, var han mindre mobil enn før.
Det var stygt.
Bill avgjorde at for å føre Browns framover,
måtte Bernie vekk.
Det er smertefullt, men jeg er helt enig...
EIER, BROWNS
...med Bill og hans folk at en ny retning trengs.
Det var på grunn av en svekkelse av hans fysiske ferdigheter.
Jeg jobbet i Cleveland da.
Vi visste at det var riktig avgjørelse,
men vi hadde ingen god løsning på problemet.
Man bør tvile på Bill Belichicks avgjørelse
om å sette ut Bernie Kosar.
Philcox starter for første gang i år. De mistet ballen fire ganger.
BERNIE SPARKES
Vi hadde ingen virkelig topp NFL-starter,
og det ble et helvete for Bill.
Han er forferdelig. Jeg gikk ikke på en eneste kamp.
Jeg er i sjokk. Man burde sparke Belichick.
Jeg var knust. Jeg vet ikke hva Belichick og Modell tenker.
Flaggene i Cleveland er heist på halv stang.
BERNIE VI ELSKER DEG
Folk demonstrerte.
Man truet Bill og Browns.
Bill måtte ha politibeskyttelse hjemme.
Det var tøft for ham, men tøffere for familien.
Jeg leser ikke i aviser eller hører på radio eller TV.
Jeg er bekymret for Bill som ektemann. Jeg tenker ikke på jobben hans.
Vi prøver hardt å ikke la barna føle presset.
Men det blir vanskeligere fordi de er på skolen,
de tar bussen og hører mye.
Han kan like så godt stikke en kniv i ryggen på lokalsamfunnet
og vri den rundt.
Han vil ikke kunne gjemme seg noe sted,
og vi skal jakte på ham og pine ham til han dør.
For folket i Cleveland var det personlig.
Og to år senere, da Art kunngjorde
at laget skulle flytte, eksploderte ting.
Tre, to, én...
Dette var en mørk dag for Art Modell
idet dukker av Modell og trener Bill Belichick ble hengt.
Fansen fikk ut oppdemmet hat.
Bill må gå. Bill må gå.
Situasjonen var spent.
Og til slutt fikk Belichick sparken.
SEKS ÅR SENERE FOXBORO I MASSACHUSETTS
Drew Bledsoe er friskmeldt til å spille søndag,
men har ikke fått lov til å starte av trener Bill Belichick.
Bledsoes erstatter, Tom Brady, har ledet Pats
til en fem- og to-rekord som førstevalg og vil forbli det for New England.
Drew Bledsoe-avgjørelsen
minnet oss om Bernie Kosar-greia.
Og Bill tvilte ikke på seg selv,
men han visste hvor skjøre ting var.
Ok.
Hvis vi trenerne ikke lyktes,
var nok karrieren vår med Patriots antakelig over.
Patriots på fire og fem er en overraskelse i AFC.
Men mer overraskende enn rekorden er måten de har gjort det på.
Uten Drew Bledsoe.
Drew Bledsoe er aktiv igjen,
men Tom Brady er ennå førstevalg som quarterback.
Drew! Drew!
DREW DU ER ENNÅ BEST
Hvorfor filmer dere meg?
Du er en ganske god quarterback.
Jeg verdsetter det.
Jeg syns også det. Jeg må bare tilbake på banen.
Å velge denne gutten, Tom Brady...
Vi forstod nok Bill Belichicks mot.
Han gjorde det ikke stort i Cleveland.
Han hadde oppnådd fem-elleve året før for New England.
Han satte ikke verden i brann.
Han var ingen respektert trener.
Han kunne ikke begå feil.
Det eneste du har i National Football League,
er navnet og renommeet ditt, som du gjør deg fortjent til.
Det kommer i mange ulike stadier, men slik er det for oss alle.
I kveld må Tom Brady være byens største show.
Fanget opp!
Kast den til den midtre linebackeren.
Pokker ta!
Og jeg så ikke engang en mottaker i området.
Tom Brady prøver å tvinge fram et trekk når han ikke må.
En del av læreprosessen for en ung quarterback.
Brady trår til. Kaster.
Fanget opp igjen!
Da jeg så kampen, følte jeg at Bill hadde sviktet oss.
Folk kritiserte meg hele tida for min dårlige dømmekraft
fordi Drew Bledsoe ikke var førstevalg.
De kalte meg sinnssyk. "For en feil."
Sluttresultat, St. Louis, 24, New England, 17.
Og New England har vunnet og tapt like mange kamper.
Bill og jeg var under press.
Og avgjørelsene vi skulle ta,
avgjorde fotballens framtid i New England
de neste 20 årene.
Tekst: Jon Ivar Sæterbø