2000. GADA NFL DRAFTS
Labdien!
Sveicināti šī gadsimta pirmajā NFL koledžas spēlētāju draftā.
Paldies visiem atbalstītājiem, kas šodien ir atnākuši.
Paldies, ka esat šeit. Novērtējam...
Atceros to draftu.
Skatījos mājās ar vecākiem.
Šajā draftā noteikti izvēlēsies septiņus astoņus uzbrukuma vadītājus.
Zināju, ka mani neizvēlēsies pirmajā kārtā.
Domāju, ka varbūt paveiksies otrajā, trešajā.
Pienāca trešā kārta un nekā.
TOMS BREIDIJS UZBRUKUMA VADĪTĀJS
Redzējām atlikušās komandas, kas izvēlējās,
kā arī uzbrukuma vadītājus,
ar kuriem kopā biju palicis.
Vairums no viņiem nebija pazīstami.
Jets izvēlas uzbrukuma vadītāju Čedu Peningtonu no Māršala Universitātes.
Drafts tikko bija sācies.
Mums bija vecā tipa televizors...
NENSIJA BREIDIJA TOMA MĀSA
Mēs gaidījām un gaidījām.
Sanfrancisko 49ers nolīga saspēles vadītāju,
vietējo spēlētāju Džovanni Karmaci.
5. kārtā Pitsburgas Steelers izvēlas Tī Mārtinu,
uzbrukuma vadītāju no Tenesī Universitātes.
Ir jau piektā kārta un viņš joprojām nav izvēlēts.
Mēs nodomājām: "Kas te notiek?"
Viņš teica: "Man jāiziet laukā."
Izgāju laukā ar beisbola nūju.
Nūju situ pret plaukstu.
Iztēlojos, kas notiktu, ja mani neizvēlētos.
Šobrīd satraucas daudzi futbolisti,
kuri gaida, lai uzzinātu, vai viņus izvēlēsies.
Daži cer, ka viņiem piezvanīs
vai arī tuvākajā laikā tiks pieminēts viņu vārds.
Togad draftā
pozīcija, kura mums nebija steidzami jāaizpilda...
SKOTS PIOLI PERSONĀLDAĻAS VADĪTĀJS
...bija saspēles vadītājs.
- Cik vēl laika? - Minūte, 20 sekundes.
- Darām.
Labi. Ņemsim par prasīto summu.
Ņemsim? Ņemam.
Pirms viņa nolīgām citus spēlētājus,
bet, nonākot sestajā kārtā,
Breidijs bija palicis viens pats.
Nodomāju: "Ko mēs darām?"
Jā, saspēles vadītāju nevajag,
bet viņš bija labākais pieejamais spēlētājs.
Pārliecinies, ka ir apstiprināts, Džimij.
- Iesniegt? - Jā.
Labi, te nu būs.
Sēdējām viesistabā uz dīvāna,
līdz beidzot piezvanīja Bils Beličeks.
Apsveicu!
BILS BELIČEKS GALVENAIS TRENERIS
Priecājamies tevi uzņemt. Piedod, ka tik ilgi bija jāgaida.
Viņi prasīja: "Varam runāt ar Tomiju?"
Iedevu telefonu, un...
...viņš kļuva par Patriots spēlētāju, kas ģimenē bija lieli svētki.
Starp pēdējiem sešiem izvēlētajiem
Toms Breidijs ar 199. numuru spēlēs Jaunanglijas Patriots.
Tētis atkorķēja šampanieti.
Es biju tik priecīgs.
Mums bija vienalga, kur viņš spēlēja, ar kādu numuru.
Lai gan 199. numurs ir visai labs.
Labi. Uzgaidi desmit sekundes.
Atceros pirmo dienu.
Noteikti komandas biedri nedomāja,
ka sestās kārtas izvēle komandā uzturēsies ilgu laiku.
Atminos jaunu, kalsnu puiku, kas atnāca
un teica: "Krafta kungs, gribēju iepazīties. Esmu Toms Breidijs."
Atbildēju: "Zinu, kas tu esi.
Tu esi drafta sestās kārtas izvēle no Mičiganas."
Un viņš... Es nekad... Joprojām atceros viņa sejas izteiksmi.
Viņš teica: "Jā, esmu labākā izvēle, kādu jūsu komanda ir pieņēmusi."
Es uz viņu paskatījos.
"Labi.
No tavas mutes dieva ausī. Redzēsim."
PATRIOTS PRET SENTLUISAS RAMS 2001. GADA 18. NOVEMBRIS
TOMA BREIDIJA 8. SPĒLE
Ar atgriešanos izpārdotajā Foksboro stadionā. Rams un Patriots.
Jaunanglija ar bumbu vidējā zonā.
Aiziet, Breidij!
Pēdējo septiņu maču laikā Toms Breidijs lieliski vadīja uzbrukumus.
Bet, Drū Bledso atgriežoties komandas sastāvā,
šeit kā saspēles vadītājam ir jāuzlabo līmenis.
Pārtverts!
Nolāpīts!
Neredzēju nevienu, kas varētu noķert.
Tā spēle Patriots bija ļoti svarīga.
Rams bija labākā futbola komanda.
Patriots bija daudz iespēju uzvarēt,
taču Breidijs šo spēli zaudēja.
Viņam vienā mačā paveicās.
Viņam spīd soliņa sildītāja loma. Tas arī viss!
Noskatījos no sānu līnijām, pie sevis nodomāju:
"Spīdeklis vairs nav tik spožs.
Varbūt man ir iespēja atkal spēlēt."
Gala rezultāts, Sentluisa – 24, Jaunanglija – 17.
Patriots atkal uzvarējuši tikpat daudz, cik zaudējuši.
Zaudēt nav viegli.
Spēlējot labā komandā, ir grūti kļūdīties.
Šī nebija mūsu labākā spēle, runājot par bumbas izspēli.
Kā jūs vērtētu savu sniegumu?
Varbūt... Pavaicājiet to trenerim Beličekam.
Patriots bija piecas uzvarētas, piecas zaudētas spēles.
Vairums žurnālistu joprojām uzskatīja, ka Bledso
ir lielāka iespējamība uzvarēt spēlē.
Breidijam bija iespēja.
Pienācis Bledso laiks.
Bils atkal nonācis pie šī jautājuma. Un šoreiz jārīkojas pareizi.
Mans darbs, šeit esot jau divus gadus,
ir pieņemt lēmumus par komandu.
Par to Krafta kungs man maksā, un to arī darīšu.
Es pieņemšu lēmumus, kas, manuprāt, ir labāki komandai.
Visai komandai.
Es nevaru pieņemt lēmumu, domājot par personu vai grupu.
Man jārīkojas tā, lai būtu labāk komandai.
Turpmāk Breidijs uzsāks spēli. Un...
...tā tam būs būt.
Viņš vadīs saspēli, ja vien nesavainosies.
Es neredzu iemeslu, kāpēc viņš nevarētu spēlēt.
Vai pieļaujat, ka varētu mainīt lēmumu?
Pirms šāda lēmuma veikšanas
ir jāsaprot, kas sekos, pareizi?
Šim visam būs sekas.
Medijiem patīk saspēles vadītāju ķildas.
Ir skaidrs, ka būs konflikts.
Tonij, jau teicu, ka šis ir sliktākais treneru gads
Nacionālās futbola līgas vēsturē.
Esam nonākuši pie mana iemīļotākā peramā zēna – Bila Beličeka.
Šodien viņš paziņoja, ka Toms Breidijs uzsāks spēles
visu atlikušo sezonu.
Neredzu iemeslu, kāpēc lai viņš to darītu.
Ja nu viņam sezonas gaitā misējas?
Kāpēc tā izrīkojies ar Bledso?
Tātad, 100 miljonus vērtu saspēles vadītāju
- atstāsim uz soliņa? - Bet viņš var spēlēt?
- Nezinu atbildi. - Nezinu, vai ir gatavs.
Toms Breidijs nav spēlējis tik labi
divās no pēdējām trim spēlēm.
Manuprāt, kādā brīdī būs jāatrod vieta Drū Bledso.
Es medijus saucu par skribentiem.
Ir daudz cilvēku, kam nav ne jausmas, kas notiek futbola pasaulē.
Taču ir daži eksperti, kas pārzina Jaunanglijas futbola scēnu.
ĒRNIJS ADAMSS KOMANDAS FUTBOLA PĒTNIEKS
Un šie cilvēki strādā komandas Patriots labā.
Ja neesi ēkā, neko nesaproti.
Bils ir mans draugs, kuru pazīstu kopš vidusskolas.
Kad ar kādu pavadi kopā pusi gadsimta
dažādās situācijās,
uzzinām, kā otrs domā, kādi ir niķi un stiķi.
Dažreiz varu novērtēt viņa reakciju tikai paskatoties
uz viņa seju. Viņš to spēj darīt arī ar mani.
BREIDIJS VAI BLEDSO?
Runājot par saspēles vadītāja jautājumu,
precīzi zināju, ko viņš domā.
Drū Bledso nesāks spēli kā uzbrukuma vadītājs.
Aiziet, Drū!
PIRMS ASTOŅIEM GADIEM 1993. GADA TRENIŅNOMETNE
Ienākot komandā kā jauniņais,
ja spēj paklusēt un labi spēlē uz laukuma,
tad komandas biedri parasti tevi pieņem.
Runājām ar veterāniem,
un viņi stāstīja par pirmo reizi, kad viņiem iesita.
Labprātāk to piedzīvotu sākumā,
vai arī nevēlaties, lai tā notiek?
Zinu, ka tā notiks, tāpēc labāk ātrāk nekā vēlāk.
Labprāt saņemšu savu pirmo sitienu kā sveicienu, lai varu strādāt.
Cerams, ka pēc tam to nebūs daudz.
Drū karjeras sākumā
bija labs saspēles vadītājs. Reizēm pat lielisks.
Bet viņš saņēma sitienus.
Daudz reižu.
Cik reizes jau esi nokritis, vecīt?
11? 12, brāl?
Pēc vairākiem desmitiem smagu sitienu
Drū atraisījās cilvēcīga reakcija.
Aiziet!
Bledso veic piespēli pretinieku ielenkumā.
Kad viņu tā ielenc,
var redzēt, ka Bledso pēdas ieminas zemē.
Kad Drū sajuta spiedienu,
viņš sāka vilcināties.
Zināja, ka viņam iesitīs. Un izskatījās,
ka viņš sastinga, gaidot neizbēgamo.
Protams, par to runāju ar Skotu Pioli.
Viņš teica: "Skot, panāc šurp!"
Viņš skatījās ierakstu, teica:
"Lūk, tieši tas, par ko runājām."
Un viņš teica: "Drū
izskatās kā zaķis, kuram tūlīt uzbruks."
Kā treneri sapratām, ka mums ir problēma.
Un, mūsuprāt, Toms
bija atslēgas cilvēks uz panākumiem.
Atceros, ka jutos pārliecināti,
jo mums bija laiks uzzināt, kāds viņš bija.
PIRMS 18 GADIEM SANMATEO, KALIFORNIJA
Aiziet, kļūstam nešpetni!
Tom, kādam ir jābūt labam beisbolistam?
- Nezinu. - Nezini?
Bērnībā Tomijs pavadīja daudz laika beisbola laukumā.
Viņa vecākās māsas piedalījās dažādos sporta veidos.
Viņš knapi sāka rāpot,
kad jau pabija futbola, beisbola laukumos,
izbaudot visu to atmosfēru.
Kaut kādā veidā sīkaļam ienāca prātā, ka viņam patīk sports.
Ar tēti gājām uz beisbola laukumu.
Viņš uzrotīja kreklu. Vienā rokā bija nūja,
otrā – ar cimdu satverta bumbiņa.
Viņš pameta bumbiņu gaisā
un padeva to no augšas.
Nemitīgi teicu: "Tēti, padod no augšas." Gribēju, lai ir grūtāk.
Kad nūja ir nolaista, atbrīvo plecu,
un gaidi.
Tomijam viss bija kā sacensības.
Svētdienās sacentāmies, kurš ātrāk atskries no baznīcas uz mājām.
Uzvarētājs, kurš pirmais uzkāpa uz lieveņa, priecīgi māja ar pirkstu.
Bet, ja viņš neuzvarēja, viņš sadusmojās.
Vienreiz viņš paņēma televizora pulti,
to no visas spēka meta pret sienu.
Vaicāju sievai par caurumu sienā,
sakot: "Kas tas?" Viņa atbildēja: "Tomija dusmas."
Breidijs strauji met Kērbijam.
Tomijs vidusskolā sāka spēlēt futbolu.
Viņam bija liela vēlme sacensties un uzvarēt.
- Tavas stiprās puses? - Stiprās?
Daudzi saka, ka man ir stipras rokas, kas ir labi.
Esmu visai precīzs.
Manuprāt, ir jāuzlabo mans ātrums.
Viņš nebija tik ātrs, cik gribēja būt.
Ir tāds piecu punktu treniņš.
Šis treniņa veids visiem riebjas,
bet viņš pagalmā uz betona savilka piecus punktus.
Viņam laukā bija punktu treniņa vieta,
kur viņš trenēja kāju kustības, jo daudzi teica, ka viņš ir lēns.
Viņš bija perfekcionists.
Savā ziņā tas uztrauca.
Perfekcionisms nenes laimi.
Lai cik labi arī izdotos,
labi zini, ka pats nebūsi apmierināts.
Šī pieeja vidusskolā,
darot visu, lai uzlabotu rezultātu,
turpinājās vēl ilgu laiku.
Pat pēc tam, kad Tomijs sāka spēlēt Patriots,
viņa ambīcijas bija nevaldāmas.
Manuprāt, Bils Tomijā saskatīja viņa lielo potenciālu.
Šeit, Jaunanglijā, visu nedēļu ir svarīga tikai viena tēma.
Kurš būs galvenais saspēles vadītājs?
Izvēle ir starp Tomu Breidiju un Drū Bledso.
Galvenais treneris, Bils Beličeks, saka, ka tas būs Toms Breidijs.
Pirmajā izrāvienā Breidijs veic māņkustību,
met uz vārtu zonu.
Noķerts! Trojs Brauns veic piezemējumu.
Kas par izspēli!
Bils Beličeks izvēlējās Tomu Breidiju, teica, ka labi vadīs saspēles.
Tomam Breidijam un visai komandai šī spēle noritēja ļoti labi.
Ziniet, Tomam bija... viņš paveica laba darbu,
Deviņu nedēļu laikā katru no tām labi spēlēja.
Nebija perfekti, bet visai labi. Šodien viņam bija
trīs četri bumbas piezemējumi.
Manuprāt, tas metiens spēles otrajā pusē
bija patiešām varens.
Toms zināja savu lomu, kā palīdzēt komandai.
Viņš nopietni trenējās viens pats, uzlabojot pamatus, tehniku.
Par agru kamerām.
Toms mani pārsteidza, jo viņš bija tik labi sagatavojies,
ka sāku domāt – man ir jāsarauj, lai viņu panāktu.
Gribēju parādīt dažus saspēles variantus.
Šķiet, treneris manī saskatīja ko tādu, ar ko var strādāt.
Mums ar treneri Beličeku bija tāda kā saspēles vadītāju skola.
Sēdējām, skatījāmies mačus kā futbola pārņemti.
No rīta līdz vakaram runājām tikai par futbolu.
Ik dienu izbaudīju sadarbību ar Tomu.
Redzēju mačus ar saspēles vadītāja acīm,
sapratu, kā viņš to visu saredzēja.
Manuprāt, tādēļ kļuvu par labāku treneri.
Ja esi šeit, tad labam saspēles vadītājam vajadzētu...
Treneris Beličeks man daudz iemācīja.
Es bez viņa nebūtu bijis tāds spēlētājs.
Redzēsim, kā šodien ies.
Breidijs bija kā sūklis.
Viņš iesūca informāciju un to pielietoja uz laukuma.
Beličeks visvairāk par visu novērtē uzlabojumus.
Labi, fantastiski.
Bledso līmenis bija šāds,
bet Breidijs uzšāvās debesīs.
Bils Beličeks to respektēja. Viņam tas patika.
Labs metiens.
Atceros sarunu ar Bilu,
kur viņš teica: "Nolāpītais Breidijs!
Viņš veic izspēli, met, pielāgojas situācijai,
ka nekas nav nemaz jāsaka. Viņš pats izprot, kas notiek.
Nekad neko tādu neesmu redzējis."
Tom, izskatās, ka čempionātā ies labi.
Patiešām labi.
Bils ticēja Breidija spēkiem.
Spēlētāji to sajuta un pavilkās līdzi,
jo pēc tam čempionātā viņi vairs nezaudēja nevienu maču.
Breidijs met no apakšas. Un noķerts!
Kolmens traucas uz vārtu zonu.
Brīnišķīgs tvēriens un skrējiens.
Jets komanda ir šokā.
- Tieši tā! Fantastiski! - Aiziet! Tā tik turpinām!
Tā turpini, vecīt!
Futbols ir attiecību sports.
Toms Breidijs to ļoti labi saprata.
Mēs ar aizsargiem spēlējām dzeršanas spēles.
Toms ar mums pavadīja kopā laiku.
Nodomāju: "Sasodīts, šis čalītis var izdzert vairāk par mani!"
Forši!
Šķiet, Tomijs šovakar ir iedzēris.
Tu skaties uz mani?
Ir jābūt vienam no džekiem, jo tāds jau esi.
Nevar būt tā, ka citi nevar ar tevi parunāt.
Bet, ejot iedzert ar džekiem alu,
labāk iedzert arī ūdeni, vai ne?
Toms zināja, ka, sadraudzējoties ar lielajiem džekiem, aizsargiem
jūtas būs abpusējas, it īpaši uz laukuma.
Aiziet!
Breidijs izlaužas no pozīcijas.
Viņam ir laiks, lai mestu uz sānu līnijām.
Petens noķer ārpus laukuma.
Aizsargiem ir jūtama attieksme.
Smits skatās, kur skriet.
Piezemējums Jaunanglijai.
Foksboro valda milzīgas ovācijas!
Patriots ir uzņēmuši apgriezienus.
Viņš uzņēma spēcīgu sitienu.
Paskat, Breidijs uzreiz piecēlās kājās!
Labi, džeki. Sadodam viņiem!
Noķerts.
Ar katru spēli Toms kļuva izturīgāks.
Ne tikai fiziski, bet arī garīgi.
Mačā to nevar tā vienkārši ieslēgt.
Tas iepriekš jāizmēģina.
Uzliec bumbu uz viena jarda līnijas.
Kā ir, buciņ?
Neļauj sevi noķert, citādi dabūsi trūkties.
Kad Toms ar mums trenējās,
mēs viņu aprunājām, metāmies virsū,
jo bija jābūt pārliecinātiem, ka viņš izjūt spiedienu.
- Jā, pārtverts! - Nolāpīts!
Šim trīc bikšeles.
Es ķircināju Tomu. Prasīju: "Kas, pie velna, tas bija?
Pat mana omīte būtu noķērusi."
Es viņu kārtīgi samizoju.
Mēs viņa dzīvi padarījām par elli.
Cenšoties kaitināt spēlētāju,
Tai, Vreibelam un citiem džekiem nebija nekādu noteikumu.
Lai kas tas arī būtu, Maikam Vreibelam neeksistēja nekādas robežas.
Atšujies, Breidij!
Dažreiz uz viņu paskatījos, teicu:
"Vreib, šķiet, pāršāvi pār strīpu."
Es atbildēju: "Tomam būs labi. Tici man."
Breidijs trešajā piegājienā.
Laba Breidija māņkustība.
Folks pagriežas, met atpakaļ Breidijam.
Viņš noķēra!
Paskatoties uz tribīnēm, nav tukšu vietu.
Visi valkā Patriots krāsas. Un...
Faniem ir jautri.
Aiziet, Breidij! Met!
Breidijs veic ašu piespēli.
Piespēle Pesam. Pess pie desmitās, piektās līnijas. Piezemējums!
Jaunanglijas Patriots gūst piekto uzvaru pēc kārtas.
Viņam, neesot superzvaigznei, komandas leģendārajam, galvenajam,
savā ziņā citiem ļāva izpausties.
Komandas biedri uzņēmās lielāku atbildību,
jo šī ir mūsu komanda.
Tā nav Toma vai Bila komanda.
Tā ir pieder Krafta kungam, bet tā nav viņa komanda.
Tā ir mūsu komanda. Mēs šo darām kopā.
Jaunanglijas Patriots tuvojas
pirmajai divīzijas uzvarai četru gadu laikā.
Breidijs met uz vārtiem. Piezemējums!
Ar šo noslēdzas sezona.
Apsveicam AFC
Austrumu divīzijas čempionus Jaunanglijas Patriots.
Un tagad Jaunanglijas Patriots dosies uz izslēgšanas spēlēm.
Krafta kungs, izslēgšanas spēles! Aiziet!
Čau, Pet.
Paldies, mēs... esam septītajās debesīs.
Ceru, ka palīdzam pārdot vairāk avīzes Boston Herald numurus.
Nē, lieliski, esat paveikuši...
Pēc sezonas pēdējās spēles uzvaras tikām uz izslēgšanas spēlēm.
- Bobij, sveicu! - Paldies!
Malači!
Kad nopirki komandu, nedomāji,
ka šis notiktu tik ātri, vai ne?
Pirms nopirku komandu, biju tās līdzjutējs 34 gadus.
Šo 34 gadu laikā rīkojām vienu izslēgšanas spēli.
Padomājiet par to. Vienu.
Viss Jaunanglijas reģions bija sajūsmā.
Foksboro stadionā, kurš pēc sezonas tiks nograuts,
Patriots esot tikai divu maču attālumā no Superkausa,
pēdējo reizi leģendārajā laukumā tiks rīkota spēle.
Tā ir pati populārākā spēle vecā Foksboro stadiona
30 gadu ilgajā mūžā.
Pēdējais mačs, kurš tur tika aizvadīts.
Mača dienu nav iespējams aprakstīt.
Gatavojoties svarīgajai spēlei,
sirds burtiski lec ārā pa muti.
Taču ir izsvērti jādomā par to, kas komandai ir jāpaveic.
Draugi, klau, šī bija lieliska sezona.
Gluži kā Pelnrušķītes stāsts.
Bet es uztraucos, ka šovakar
pārvērtīsimies lielos ķirbjos.
Būsim godīgi, Raiders ir prasmīgi.
Viņus nevar sakaut.
Ar Breidiju un Beličeku nevaram viņus uzvarēt.
Zaudēsim pēdējo maču Foksboro stadionā.
Baidos, ka mums sados pa pēcpusi.
Ieslēdzot radio raidījumus, kur var piezvanīt jebkurš,
jau pēc brīža sev saku: "Lūk, tāpēc tu radio neklausies."
Un atkal trīs nedēļas neklausos radio.
Taču jāsaka, ka viņi nekļūdījās.
Šis vēl bija pirms kļuvām par Ļauno impēriju.
Ik maču bijām pastarīši.
Atceros, ka, braucot uz spēli,
sāka snigt.
Un man bija laba sajūta.
Mēs ar prieku spēlējām sniegā.
Skatoties atpakaļ, protams, ka tas bija vienīgais sniegs visu ziemu.
Tikai tajā vakarā, kad mums to vajadzēja.
It kā laiku ziņu diktors būtu virs laukuma pārslēdzis laikapstākļus.
Mums tas bija maģisks vakars.
Šķita kā likteņa pirksts.
Atceros, ka pirms spēles iznācu uz laukuma,
nodomāju: "Jā, mēs šovakar šokēsim pasauli."
PATRIOTS PRET OKLENDAS RAIDERS DIVĪZIJAS IZSLĒGŠANAS SPĒLE, 2002. GADS
Labvakar! Sveicināti
sniega pārklātajā Foksboro stadionā.
Šovakar Patriots spēlē pret Oklendas Raiders AFC pusfinālā.
Foksboro sniegs krīt aumaļām.
Un tā turpināsies visu vakaru.
Sniegs tik sniga un sniga.
Centāmies attīrīt, kā to paredz noteikumi, bet pēc iespējas mazāk.
Zinu, ka nevajadzētu to teikt, bet tā tiešām bija.
Paklau! Kuram šeit ir čempionāta gredzens?
- Nevienam. - Aiziet, džeki!
Neaizmirstiet, par ko cīnāmies!
Labi? Mēs uzvarēsim. Uzvarēsim uz trīs. Viens, divi, trīs, uzvarēsim!
Mēs viņus sakausim.
- Apsoli? - Apsolu gan.
Bil, šādos laikapstākļus cik liels ir jūsu pārsvars?
Laukumā nebūs problēmu.
Vismaz treniņā nebija.
Manuprāt, esam šim vakaram gatavi.
Šķita, ka Beličeks laikapstākļus nomainīja,
nospiežot podziņu.
Lūk, podziņa strādā.
Vienu dienu laikapstākļi ir labi, citā, skat, kas sanācis.
Spēlējām sniega vētrā.
Mums tie ir ideāli apstākļi.
Spēlējām pret Raiders.
Tā bija Rietumu krasta komanda.
Apkārt bija slapjdraņķis. Redzamība – pasliktināta.
Raiders šādiem apstākļiem nebija gatavi.
Nav nemaz tik auksti. Nemaz.
Nemitīgi meklējam iespējas gūt pārsvaru.
It īpaši šajā mačā.
Zinājām, ka viņi labi spēlē.
Tā bija laba futbola komanda.
Viņiem sagribējās, lai snieg.
Viņi gribēja, lai ir auksti.
Taču vienu lietu gan viņi neprasīja. Raiders viņi nav gatavi.
Uz trīs – Raiders!
Viens, divi, trīs, Raiders!
Sākam spēli Foksboro stadionā.
Genons tēmē uz vārtu zonu, meklē, kam padot.
Piezemējums!
Šodien nekas nesanāks!
Uz laukuma iznāk Toms Breidijs.
Redzēsim, kā Patriots atgūsies.
Aiziet!
Breidijs tēmē, met un bumba ir pārtverta!
Toms Breidijs kā saspēles vadītājs ir zaudējis pacietību.
Oklendas Raiders atguvuši bumbu.
Bumba atkal ir viņu rīcībā.
Tajā spēlē bija kļūdas, kuru dēļ bija teju neiespējami uzvarēt.
Es padevu bumbu par agru.
Aiziet!
Neko nepanācām.
Nespējām valdīt pār bumbu.
Tas bija... Bija briesmīgi.
Breidijam ir daudz laika.
Met virs komandas biedra.
Viņam ir tik daudz laika, lai mestu.
Toms Breidijs ir visai kluss.
Aiziet!
Pamodīsies vienreiz? Spēlē taču!
Paskatījos uz rezultātu.
Pēdējā ceturksnī atpalikām par desmit punktiem pret lielisku komandu.
Ņemot vērā, kā spēlējām, mums šķita,
ka nevaram uzvarēt.
Bet atnāca treneris, teica:
"Aiziet, džeki, mēs vēl varam uzvarēt!"
Bumba tikai jādabū vārtos.
Lai kādas būtu iespējas, tas ir jāpaveic.
Labi. Nu...
Nesavācāmies uz stratēģiju.
Turpināsim iesākto.
Dodamies atpakaļ uz laukuma.
Atceros, skatījos uz džekiem, teicu:
"Spēlējiet labāk kā jebkad manis dēļ."
Aiziet!
Trešais mēģinājums piecus jardus no līnijas.
Aša piespēle. Viginss. Nākamā zona.
Breidijs. Seko aša piespēle.
Trojs Brauns noķēra bumbu.
Tikko redzējām citādāku Jaunanglijas uzbrukumu.
Manāms lielāks spraigums, steidzamība.
Lūk, tā jābūt uz viena viļņa.
Aiziet!
Breidijs.
Noķēra? Tiešām noķēra.
Džermeins Viginss noķēra Deivida Petena piespēli.
Patriots fani gavilē!
Viņi sajūt vēl vienus vārtus.
Aiziet!
Uzņem tempu. Metas skriešus!
Piecu jardu līnija, piezemējums!
Patriots Toma Breidija vadībā saredz iespēju turpināt sezonu.
Fantastiska atgriešanās! Tā tik turpinām!
Biju emociju pārņemts. Kliedzu uz komandas biedriem.
Mums tika dota iespēja.
Aiziet!
Breidijs nesteidzas. Laika kļūst maz.
Viņš skrien.
Skrien līdz pirmajai zonai, ir iekšā un bumba izlido ārpus laukuma.
Jā, aiziet!
Nav divu domu par to, kas Tomam Breidijam jāpaveic,
bet pēdējā brīdī viņš parādīja,
ka spēj steidzami savākt visu komandu.
Šķiet, viņam ir dota pilna vaļa.
Un viņš sāk pieņemt labus lēmumus.
Breidijs met.
Bumba ir pazaudēta.
To nosedz Raiders.
Ar šo ir praktiski garantēta
Oklendas Raiders uzvara Jaunanglijā.
RAIDERS – 13 PATRIOTS – 10
Es biju pārskaities.
Noskrēju nost no laukuma, domāju: "Sezona ir beigusies."
Es nespēju noticēt,
ka pazaudēju bumbu un līdz ar to arī spēli.
Ņemot vērā laiku, kas atlicis,
nevarējām atkopties un uzvarēt maču.
Tas bija grūts brīdis.
Mums bija tik fantastiska sezona.
Un tad pēkšņi viss... ir beidzies.
Futbola pamatdoma ir viena vienīga kontrole.
Kontrole pār savu likteni.
Un reizēm, ziniet...
...Dievs saka, ka tev nav kontroles pār notiekošo.
Divu minūšu laikā tiesneši pārbaudīs,
vai tā bija nepabeigta piespēle, vai bumba zaudēta pirms metiena.
Izskatās, ka Toms Breidijs pārdomāja
un negrasījās mest bumbu.
Viņš to nolaida zemāk. Tā bija viņam rokās.
Čārlzs Vudsons viņam iesita.
Nav šaubu, Greg, ka bumba pazaudēta pirms metiena.
Domājām, ka esam zaudējuši.
Manam dēlam Džošam patika sēdēt tribīnēs.
Redzējām, kā viņš aizgāja.
BELIČEKA PUIŠI SUPERKAUSS!
Viņš bija stāvlaukumā, gatavojās braukt prom.
Un pēkšņi atskanēja milzu ovācijas.
Viņš man zvanīja, prasīja: "Kas notiek?"
Atbildēju: "Nāc atpakaļ."
Pārbaudot izspēli,
redzams, ka saspēles vadītāja roka bija virzīta uz priekšu.
Tā bija nepabeigta piespēle.
Oho!
Spēlējam tālāk, džeki! Saraujam!
Protams, ka viss ir atkarīgs no Volta Kolmena interpretācijas.
Noskatīsimies vēlreiz.
Man likās, ka pazaudēju bumbu pirms piespēles.
Citi tā arī domāja,
taču noteikums nav tā aprakstīts.
Mēs neizveidojām to noteikumu!
Tikko uzzinājām,
ka, ja saspēles vadītājs nolaiž bumbu zemāk,
nav nozīmes, vai viņš grasās mest bumbu, vai arī nē,
tā ir nepabeigta piespēle.
Dievs svētī Voltu Kolmenu un futbola noteikumus.
Tiešām domājam, ka šeit Dievs pielika roku.
Šajā mačā, vienalga vai to saucam...
...par veiksmi, likteni, nezinu,
kaut ko citu... bet kaut kas mums palīdzēja.
Patriots ir sniegta jauna iespēja.
Komandai vēl ir iespēja iegūt trīspunktnieku.
Aiziet, Ādam!
Spērienu veiks Ādams Vinatieri, kas var veikt 54 jardus.
Bet viņš to nav darījis sniega vētras laikā.
Tobrīd pār mani nāca apskaidrība:
"Viss ir atkarīgs no spēriena sniegainos apstākļos, vecīt."
Uz laukuma iznāk Ādams Vinatieri.
Viņš mēģinās veikt 45 jardu spērienu.
Saņemās!
45 jardu spēriens 16 cm biezā sniega kārtā
tik trakā sniega vētrā bija ļoti mazticams.
Mums nebija laika notīrīt laukumu.
Ar kāju pastūmu malā kaudzīti sniega, pie sevis nodomāju...
"Visu vai neko."
Es ar sevi iekšēji aprunājos, sakot:
"Klau, Ādam, šis būs tavas dzīves grūtākais spēriens.
Ņemot vērā, kas ir uz spēles,
fokusējies uz uzdevumu, dari visu kā nākas.
Ja netrāpīsi, ar tevi ir cauri, vecīt."
Viņš iespēra pa bumbu,
bet ir tumšs, snieg – grūti redzēt.
Atceros slaveno galvenā trenera izteicienu: "Kas notika?"
Atbildēju: "Viņš trāpīja."
Ir... labi!
Panācām neizšķirtu un...
devāmies viņus sagraut, kontrolēt bumbu papildlaikā
un gūt vēl vienus vārtus.
Mēģinājums tikt tālāk AFC čempionātā.
Nespēju izteikties.
Džeki spēlēja kā čempiņi. Viņi smagi strādāja.
Un viņi man sniedz iespēju...
Paldies Dievam par Ādamu Vinatieri!
TAI LO MALĒJAIS AIZSARGS
Ak Dievs...
Viņa pēdu vajadzētu apliet ar bronzu, ne?
Liekam Ādama Vinatieri pēdu uz luksusa auto.
Šis bija mačs, kur zinājām:
"Nolāpīts, šo mēs neaizmirsīsim."
Gada labākais mačs, ne? Jā!
Kas tikko notika, vecīt?
Jā! Kas tikko notika!
- Taču teicu, ka 14. uzvarēs spēli. - Jā, tā gan.
Labi pastrādājāt.
Visi pielika roku uzvarai.
Iekarojām zonas, labi aizsargājāt, brīnišķīgi spērāt bumbu.
Viss, ko vajadzēja paveikt pēdējā ceturksnī, izdarījāt.
Knapa, bet tomēr uzvara. Labi!
Labi, klau,
viss, ko šogad piedzīvojām,
ir pateicības vērts.
Bet visa sākums ir vadības līmenī.
Šī izslēgšanas spēle veltīta jums.
Krafta kungs!
Otrdien, pulksten 13.
- Jā, kungs. - Otrdien, pulksten 13.
Šis ir mūsu gads!
Čempiņi uz trīs. Viens, divi, trīs.
Čempiņi.
Šis ir mūsu liktenis, vecīt.
Ikviens aizdomājās: "Nu, gan...
šis viss izskatās pēc likteņa pirksta."
Esmu šādi iepriekš juties.
Bet tagad tas bija pa īstam.
Nodomāju: "Ak dieniņ.
Varbūt mums bija lemts uzvarēt."
Sveicināti Pitsburgā!
Patriots šodien ir vērā ņemami pretinieki.
Ikviens, kas pagājušonedēļ redzēja Toma Breidija saspēli sniegā,
zina, ka jaunais saspēles vadītājs spēj uzvarēt.
Aiziet!
Apžēliņ.
Patriots saspēles vadītājs ir zemē. Viņš ir ievainots.
Tulkoja: Mārtiņš Grīnbergs