Гаразд. Залишається сім секунд,
і Адам Вінатьєрі спробує здобути перемогу й забити гол із 47 ярдів.
Увага. Передача, м'яч на землі, удар.
М'яч у повітрі, прекрасний удар! Прекрасний!
Команда «Нью-Інґленд Петріотс» — чемпіони Супербоула.
Називайте це долею чи як вам завгодно,
але слід визнати, що «Нью-Інґленд Петріотс» —
неочікувані чемпіони.
Чудово!
І «Нью-Інґленд Петріотс» стануть першою династією ХХІ століття.
Цю команду будуть знати й вивчати
доти, поки існуватиме футбол.
Ця гра, як наркотик.
Щоб зупинити страх перед поразкою, підеш на все.
На все.
Сенсіційні новини.
«Нью-Інґленд» піймали на шахрайстві, і це заплямувало їхній успіх.
ОПЛЕСКИ ДЛЯ ГОРЕ-ФУТБОЛІСТА БРЕЙДІ
Цей скандал просто так не забудуть.
Вони достатньо перемагали, щоб перетворитися на негідників.
І він знову перехоплює м'яч.
Якщо вони програють у Супербоулі, усі казатимуть:
«Ось що буває, коли доводиться грати чесно».
Тачдаун!
Династія продовжує своє існування.
Не варто недооцінювати Тома Брейді.
Білл Белічік намалював свою «Мона Лізу».
Між двома особистостями з еґо, характерами й досягненнями на такому рівні
зіткнення було неминучим.
Думки Тома Брейді й Білла Белічіка розходяться.
Знаєте, що це мені нагадує? Брутальну баталію.
Відбуватиметься щось до біса неприємне.
Ми працювали на Білла, але грали для Тома.
Наш кінець наближався,
і я робив усе можливе, щоб ми протрималися.
Я вам що, довбаний Джонні Фоксборо?
Він невдоволений. Не подобається — йди геть.
Династії кінець.
Я не дозволю іншим применшувати щось настільки особливе.
Усе ідеально.
Більшого й не треба.
Як увійти в історію?
Перемігши.
Не двічі, треба перемагати знову й знову.
Перемозі треба присвячувати всі свої щоденні зусилля.
ААРОНА ЕРНАНДЕСА ЗВИНУВАЧУЮТЬ В УМИСНОМУ ВБИВСТВІ
Народ, насолоджуйтеся. Більше ви такого не побачите.
ДИНАСТІЯ
НЬЮ-ІНҐЛЕНД ПЕТРІОТС
БОСТОН, МАССАЧУСЕТС 21 СІЧНЯ 1994 РОКУ
Гаразд, знаєте що? Ходімо до трибуни.
Там зараз Боб Крафт із Джеймсом Бушем-Ортвейном.
Послухаймо їхню заяву.
Дякую всім, що прийшли, я дуже вам вдячний.
Із задоволенням представляю вам людину,
яка стане наступним власником «Нью-Інґленд Петріотс».
Роберт Крафт.
МІСЦЕВИЙ ХЛОПЕЦЬ ВИКОНУЄ ОБІЦЯНКУ
Дехто ввважає, що витрачати стільки грошей на гру — нерозумно.
Але моя мета — дати Новій Англії чемпіонів.
Привітаймо «Нью-Інґленд Петріотс»!
У нашому регіоні особливе значення мають сім'я.
Цього року ми це зробимо!
Традиції.
Це моє рідне місто, і ця гра
має великий вплив на психічний стан й структуру суспільства.
- Містере Крафт, як ви? - Добре, а ви?
- Добре, дякую. - Бережіть себе!
- Ми це зробимо, так? - Ми на це чекаємо.
Коли ми купили цю команду, пам'ятаю, я сказав собі...
РОБЕРТ КРАФТ «ПЕТРІОТС», ВЛАСНИК
...«Овва, нічогенький тиск!»
Бо, щоб ви розуміли, бостонські вболівальники одержимі спортом.
Такої кількості людей тут сьогодні не очікували.
Але цей рік буде цікавий. Усі сповнені ентузіазму.
У Новій Англії не уникнути трьох речей.
Смерті, податків і того, що ти станеш уболівальником.
Інакше ти будеш ізгоєм, тебе проженуть.
Так, крихітко!
- Це край «Петріотс»! - Так!
Якщо ви народилися в Бостоні, як тільки ви виплюнете дурника,
то готові горлати на стадіоні.
Ну ж бо, ось так!
А вболівальники «Петріотс» горлають немало.
Бо люди не розуміють,
що «Петріотс» уже дуже-дуже давно не грали добре.
М'яч летить в кінцеву зону — і команда забиває гол.
І ми бачимо, як уболівальники «Петріотс» похнюпилися.
Старих «Петріотс» узагалі не повинно було бути в лізі.
Ось що я думав.
Коли я це згадую, мені стає так боляче, що аж верне.
ЩО МИ ТУТ РОБИМО???
Що це за захист? Чірлідерки впоралися б краще.
То було велике розчарування, та ми не втрачали надії.
Бо ми мали Дрю Бледсоу, зразкового американського квотербека.
Дрю має непогані результати в сезоні,
що виявився дуже вдалим для «Нью-Інґленд Петріотс».
- Бледсоу — номер один. - Дрю! Дрю! Дрю!
Він був нашим хлопчиком, нашим спасителем.
Він був високим красенем. Дрю Бледсоу був просто ідеалом.
Привіт, хлопці. Це що, «Біґ Маки» з «Макдональдса»?
Ось воно, майбутнє обличчя Залу слави.
- Поділитеся? - І не мрій, квотербеку.
- Нізащо, Ларрі Довгоручко. - Та годі, можна...
Дрю був профі.
Не рука, а гармата — м'яч приземляється прямісінько туди, куди треба.
Бледcоу своєю рукою-блискавкою пасує м'яч гравцю, який забиватиме тачдаун.
Я зрозумів, що він той, хто поведе нас уперед.
ЗОЛОТИЙ ПІСТОЛЕТ
Я підписав із ним контракт на сто мільйонів доларів,
щоб він став обличчям франшизи.
Як квотербека, мене судитимуть на основі того, у скількох матчах ми переможемо,
і я зроблю все можливе,
щоб цього року завоювати чемпіонство для Нової Англії.
Ми тримаємо кулаки, та якщо цього не станеться в наступному році,
боже благаю, це станеться незабаром.
Я наманався дати надію нашим уболівальникам,
та іноді трапляється те,
чого не плануєш.
США!
23 ВЕРЕСНЯ 2001 РОКУ
А зараз, леді й джентельмени...
прошу всіх упом'янути хвилиною мовчання
жертв подій 11 вересня.
Скинути капелюхи!
Під час відкриття сезону 2001 року
всі були під враженням від подій 11 вересня.
Я щиро вірив, що футбол
зіграє велику роль у зціленні країни.
Дякую.
Уболівальникам із Нової Англії й Бостона надія була потрібна більше ніж будь-коли.
Тож я залежав від результатів Дрю.
«ПЕТРІОТС» ПРОТИ «НЬЮ-ЙОРК ДЖЕТС»
Із поверненням. «Джетс» лідирують у матчі зі скромним рахунком
у Новій Англії — 10:3.
Cьогодні в житті країни емоційний день...
РАЗОМ МИ СИЛА
...адже відновилася робота Національної футбольної ліги.
Щодо «Нью-Інґленд Петріотс»,
які в минулорічному сезоні мали п'ять перемог й 11 поразок,
ця франшиза відчайдушно прагне успіху.
Уперед, треба закинути м'яч у кінцеву зону.
До роботи!
Гадаю, це черговий рік для «Нью-Інґленд», коли успіх команди
залежатиме від правої руки Дрю Бледсоу.
Дрю!
Коли ти частина команди, команда важливіша за тебе.
Проте я мав за все відповідати.
ДРЮ БЛЕДСОУ КВОТЕРБЕК
Я усе вирішував. Я був квотербеком.
Я був обличчям франшизи.
Це все було частиною моєї ролі в команді.
Збираємося.
Закиньмо цю довбану штуку. Починаємо на «два», усі на позиції.
У тому матчі ми грали проти «Джетс», і ми програвали.
Але пригадую, як я відчув: «Добре, круто, прийшов мій час».
Коли все пішло шкереберть, гадаю, в мене відкрилося друге дихання.
Те, що інші називають напруженими ситуаціями,
для мене — мить, коли я зміг зосередитися.
Так, здається, я чув те саме від Джордана, від Тайґера,
- від усіх цих людей. - Так.
Так, багато людей прирівнює мене до Джордана, Тайґера, Дрю.
Так, це те ж саме.
Давай!
Бледсоу. Він бігтиме.
То був такий жах, що важко передати.
Ще ніколи в житті...
тобто негатив подій 11 вересня...
А тоді наш першокласний стартовий квотербек.
Уболівальники почали втрачати надію.
Було дуже страшно.
Знаєте, він... був мені, як син.
Команда була шокована. Бо він був обличчям команди.
ТАЙ ЛОУ КРАЙНІЙ ЗАХИСНИК
Він був нашим лідером.
Він був квотербеком за сто мільйонів доларів.
І він не міг грати.
Бледсоу щойно вивезли на ношах.
Коли Дрю прибув до відділення не відкладної допомоги,
я мав серйозні побоювання.
У нього була частково перерізана одна з артерій.
Отже, ми бачили, що легені заливала кров.
Якби йому не надали допомогу, він міг би померти.
ДОКТОР ДЕВІД БЕРҐЕР ХІРУРГ
Бачити його на лікарняному ліжку було жахливо.
Квотербек, якого ми обожнювали, міг так і не одужати.
І це сталося, коли він був на роботі,
тож я відчував страшенну відповідальність перед його рідними.
Я мало що пам'ятаю, бо була, як в тумані, просто...
МАУРА БЛЕДСОУ
...через шок.
Я лише... пам'ятаю, як вийшла, щоб мить побути наодинці.
Я почала ридати, бо почувалася безпорадною.
Що... що як щось станеться? Що як, так, я...
Чесно кажучи, все здавалося якимось нереальним.
Травма виявилася трохи серйознішою, ніж ми думали,
- дивлячись вчорашній матч. - Так і є, Майку.
Його грудну клітку так стиснуло, що він сказав рідним,
що такого болю ще не відчував.
Його привезли до лікарні, і з його легені викачали
чимало крові, може, з літру.
Коли я отямився, то не розумів, що відбувається.
Я поглянув униз і побачив, що з моїх грудей стирчить трубка.
Пам'ятаю, як я подумав: «Недобре це». Ну, знаєте.
Але я подумав: «Що ж,
сподіваюся, що, цей, команда зможе протриматися,
доки я, цей, не одужаю й повернуся».
Саме тоді, коли думаєш, що гірше бути не може,
після двох поразок і слабких результатів,
вони втрачають свого квотербека.
Після матчу Бледсоу винесли на ношах.
Хтозна, наскільки серйозна його травма.
Гадаєш, Дрю не гратиме в цьому сезоні?
Поки — ні, але ситуація не виглядає добре.
«Петріотс» триматимуть курс на 24-річного Тома Брейді,
який вперше гратиме в НФЛ як квотербек.
Я скажу ось що: до нього буде прикута вся увага.
Подивимося, на що він здатен.
ТОМ БРЕЙДІ КВОТЕРБЕК
Я був запасним квотербеком.
Тож тренер підійшов і каже:
«Гаразд, Дрю вибув, твій вихід.
Раджу підготуватися».
Я зробив усе можливе, щоб підготуватися.
І під час тренувань я викладався так, наче то був матч.
Я подумав: «Я не ризикуватиму».
Бо для тренера Белічіка я був заміною на тиждень.
БІЛЛ БЕЛІЧІК ГОЛОВНИЙ ТРЕНЕР
У професійному футболі нічого нікому просто так не дається.
Треба йти й працювати
і викладатися так, щоб це заробити.
Щотижня усі ми мусимо доказувати, що ми найкращі,
один одному й своїм товаришам по команді.
Було страшенно неспокійно.
Дрю травмований, ваш квотербек за на сто мільйонів не в стані грати.
Моральний дух упав.
І Том виголошує промову перед командою.
ДЕМІЕН ВУДІ ЛІНІЙНИЙ НАПАДНИК
Він сказав: «Повірте в мене.
Зробімо це разом.
Я працюватиму як скажений. Ви працюватимете як скажені.
Ми зможемо. Нам усе вдасться».
Щоб вийти й ляпнути таке, треба мати яйця.
Бо не забуваймо, що довіру треба заслужити.
А що він зробив, щоб її заслужити?
Уявіть — сказати таке Віллі Мак-Ґінестсу
й Теді Брускі. Ветеранам футболу.
Том зібрав нас, і пам'ятаю, як я подумав:
«Погляньте, малий намагається щось робити». Так.
ТЕДІ БРУСКІ ПІВЗАХИСНИК
Ось, червона ділянка атаки.
Сім на сім.
Усім, хто каже: «О, так, ми знали, що Том приведе нас до перемоги».
Лайно собаче! Типу, серйозно?
Цей хлопець ще нічого для нас не зробив.
Я не витримую. Розігруємо знову.
Збираймося й розіграємо м'яч ще раз, Брейді.
Ще з першого тренування ми такі:
«Ти можеш провести нараду? Ти можеш керувати атакою?»
Іноді він узагалі не знав, що робить.
Чорт! Ось так. Захист.
Агов, слухайте. Тут ми виграємо матч.
Гаразд, готуймося. Готуймося.
Тоді захист, значною мірою, був головний й команді.
Ми були основою.
Пам'ятаю, як я зібрав захист і сказав:
«Наступного тижня не можна втрачати очки. Просто не можна.
ВІЛЛІ МАК-ҐІНЕСТ ПІВЗАХИСНИК
І як тільки м'яч вкинуть, під час першої гри матчу,
ми дамо їм жару».
Пора, чорт забирай.
І його блокують.
- Так! - Ледь голові йому не зніс.
«ПЕТРІОТС» ПРОТИ «ІНДІАНОПОЛІС КОЛТС» 30 ВЕРЕСНЯ 2001 РОКУ
Ось так!
Покінчімо із цим лайном.
Меннінґ. М'яч перехоплено!
Отіс Сміт!
Сміта ніхто не криє.
Сміт забігає в кінцеву зону.
Тачдаун, «Нью-Інґленд»!
Ми бути тим же захистом, що й тиждень до того,
проте виглядали й почувалися інакше.
Іноді трагедія об'єднує суспільство.
ЛОЙЄР МІЛЛОЙ ЗАХИСТ
Об'єднує команду.
Ситуація з Дрю Бледсоу була погана,
і це змусило захист грати згуртовано, як одне ціле.
Що скажеш про захист «Петріотс»?
Дуже емоційна гра.
Різницю було помітно ще із самого початку.
Вони заряджені. Зараз вони почнуть атакувати.
Агов, уперед. Уперед, нападе!
Коли тренуєш квотербека, його треба стримувати.
Він мусить заробити право мати більше свободи.
Том ще до цього не дозрів. Його час ще не настав.
Тож ми дотримувалися плану із пробіжкою з м'ячем.
Подача. Антовейна Сміта ніхто не криє.
Сміт біжить вздовж бокової лінії!
Десять ярдів!
Том грав так, як треба було.
І, що найважливіше, він не підставляв команду й не здавав м'яч суперникам.
Передача Смітові. Він проривається.
Тачдаун, «Нью-Інґленд»!
Перша гра Тома Брейді. Перша перемога Тома Брейді.
Ми надерли їм зад.
Ми надерли їм зад не тому, що я був зірковим квотербеком.
Ми це зробили, бо наш захист чудово грав,
і нам вдалося пронести м'яч.
Ми намагалися не покладати на нього забагато, і він на себе забагато не брав,
бо він не був тим Томом.
Ну, знаєте.
Він не був великим Томом Брейді.
Він був просто Томом.
ЗА 1 РІК ДО ТОГО ОГЛЯД ГРАВЦІВ НФЛ 2000 РОКУ
У ті часи, коли він скидав футболку, ні в кого не відвисала щелепа.
Нітрохи.
Він був звичайний, нічого особливого.
Він прийшов до нас ніким.
Пам'ятаю, я спочатку подумав, що він повільний.
Якийсь незграбний, бігав, як мале жирафеня.
Фізичними здібностями Том не виділявся.
ДЕВІД НЬЮДЖЕНТ ЛІНІЙНИЙ ЗАХИСНИК
Ми з Томом потрапили до НФЛ разом.
Ми були салагами на дні ієрархії,
тож ми дуже зблизилися, бо тренувалися разом
кожнісінького дня,
намагаючись заробити право опинитися там.
ТРЕНУВАЛЬНИЙ ТАБІР 2000 РОКУ
Гаразд, поїхали, шикуйтеся.
Одинадцятка — сюди.
Під час тренувального табору Том пропустив безліч м'ячів.
Він був нашим четвертим квотербеком.
І на ту мить, якщо бути щирим,
я не вірив, що він має шанси.
Гаразд, Томе, твій вихід. Уперед.
Ой, він був... Він був, як наполегливе цуценятко.
З моменту, коли його прийняли, він завжди був позитивний та оптимістичний.
Іноді це аж дратувало.
Тож ми, бувало, розігрували його.
То була своєрідна посвята.
І як ви розігрували ваше цуценя?
Що ж, в ФБР,
якщо вони підозрюють, що відбудеться пограбування банку,
то використовують спеціальну невидиму фарбу.
Нею мітять гроші.
Вона цілком невидима, доки її не намочиш.
Вистачить, щоб долоні ледь спітніли.
І вона не змивається.
Нам вдалося дістати трохи цієї штуки,
і ми вимочили в ній шкарпетки Томмі.
Він тренується. Його ноги пітніють.
І він повертається, а його ноги на кілька тижнів стають яскраво фіолетовими.
Не знаю, хто це був, але я не скажу.
Мої товариші по команді допомогли мені вирости.
Я прийшов туди малим гівнюком, а вони привели мене в свою команду.
То було типу: «Цей чувак просто салага.
Ми рік змішуватимемо тебе з лайном, а тоді дамо спокій».
Він ніколи не був загрозою.
Щодо цього типа я не хвилювався.
Що ж, ось мій готель. Тут я мешкаю протягом минулих кількох місяців.
«Петріотс» поселяють новачків
у чудесному місці під назвою мотель «Кінцева зона».
Це стоянка вантажівок.
Ось мій мальовничий краєвид...
...на вантажівку й смітник.
Так, тут дуже весело.
Я не міг повірити, що потрапив до НФЛ.
Я був страшенно захоплений.
Отже, коли я дізнався, що мене прийняли в команду,
то сидів і думав: «Гаразд, тепер треба знайти, де жити».
До мене постукали в двері, і то був Брейді.
Він заходить, сідає на ліжко й каже:
«Я хотів сказати, що мене прийняли в команду».
І я такий: «Серйозно? Це прекрасно. Мене також прийняли».
І він сказав: «Слухай, я купив квартиру в Тая Лоу.
Ти не хотів би жити зі мною?»
Ось і наш красунчик.
Красунчик. Усім красунчикам — красунчик, як сказав би Тайсон.
Він володар цього палацу.
Коли я продав її Тому, то знав, що на той момент він нічого не заробляв.
Тож я подумав: «Віддам-но я все цим юнакам».
Вони не зводять кінці з кінцями. Намагаються якось протриматися.
Я залишив їм меблі, матраци, все.
Тут у нас усе по-багатому.
Раніше там жив Тай Лоу, й він усе там розцяцькував.
Там було, як у «Хати» на MTV.
А ось і найкраща частина.
Я дуже гарно обладнав підвал, установив там домашній кінотеатр.
Тоді ще не було пласких екранів, але той екран виглядав, як плаский.
То був великий старий телик,
але я правильно його встановив.
Скажу по-іншому, я викинув на вітер 150 штук.
Тому коли ми тут закінчимо, я йому подзвоню, бо
чуваче, це 150 штук баксів.
Том висить мені 150 000 доларів.
Бреше, як дихає.
Тай обібрав мене до нитки.
А тоді Тай вирішив: «Я зробив тобі великий подарунок».
Я такий: «Таю, я переплатив».
Я страшенно обожнюю Тая, але ні, то не була вигідна покупка.
Годі триндіти.
Це кімната Тома.
Це любовне гніздечко.
Жартую, мамо. Це неправда.
Зараз я дам йому по дупі.
Мабуть, він тут успішно прийняв пас.
Прийняв пас дупцею.
Він з університету Мічигана, а я — Пердью.
Ми точно грали один проти одного в коледжі.
А коли ми почали жити разом, то завжди в чомусь змагалися.
Тоді я вперше побачив
скаженого монстра, який не жити не може, не конкуруючи.
Пам'ятаю, одного разу він пішов і купив у ломбарді стару приставку «Нінтендо».
Ми нечасто грали у відеоігри,
але була одна особлива гра — «Текмо Боул».
«ТЕКМО БОУЛ» 1 ГРАВЕЦЬ 2 ГРАВЦІ
Ми цілі вихідні грали ту тупу гру.
І той, хто перемагав у турнірі, до кінця вихідних
ставав чемпіоном у домі.
Для того, хто програв, завжди було покарання.
Якщо це було влітку,
той, хто програв, мив посуд цілі вихідні.
Якщо була зима,
той, хто програв, мусив пробігти голий затокою.
Сьогодні холодно.
Якщо він програвав,
то вмить скаженів.
Його було не впізнати.
Готово, закінчуємо. Давай, давай.
Він не хотів програвати.
Тачдаун.
Він з'ясував, що якщо сильно тупнути по підлозі,
приставка перезавантажується.
ТАЧДАУН!
Тож якщо він знав, що скоро програє, то не приймав поразку
й тупав по підлозі й починав гру заново.
Це повторювалося знову й знову.
У нас у стіні поробилися виїмки від того, що він брав джойстик
і з усієї сили шпурляв ним об стіну.
Він був просто скажений.
Я таки трохи запальний.
Я не любив програвати й не любив програвати в «Текмо Боул».
Я не любив програвати в дартс.
Я не любив програвати — і крапка. Я й досі програвати не люблю.
Якщо я граю, то граю, щоб перемогти.
А коли йшлося про футбол,
це сягало такого рівня, якого я ще не бачив.
Він був у запасі запасного запасу.
Але він хотів бути стартовим квотербеком.
Том казав мені: «Коли прийде мій час,
я буду готовий».
Браун чудово зловив м'яч.
І перша спроба для «Нью-Інґленд» в межах 30 ярдів.
«ПЕТРІОТС» ПРОТИ «САН-ДІЄҐО ЧАРДЖЕРС» 14 ЖОВТНЯ 2001 РОКУ
«Чарджерс» обганяють «Петріотс» у четвертій четверті.
Дрю Бледсоу не прийде на поміч.
Усе залежить від правої руки Тома Брейді.
Бутлеґ. Брейді пасує. Відкрито! Тачдаун!
«Нью-Інґленд» виходять вперед.
Наздоганяють переможців у четвертів четверті.
Ми бачили, як Том Брейді ріс на очах у нас
і понад 60 000 фанів у Фоксборо.
Сьогодні Том Брейді й «Петріотс» зіграли до біса добре.
Ми всі бачили те саме — іншу команду з настроєм,
уже дуже-дуже довго тут небаченим.
Завтра це переросте в, ну, знаєте,
«Брейді чи Бледсоу». Про це вже базікають.
Навішо ви починаєте цю суперечку?
Я не починаю, насправді...
- Починаєте. Він правду каже. - Так.
- Ви поводилися, як... провокатор. - Так, це правда.
- Бледсоу — стартовий квотербек. - Ось що ви робите.
- Телеведучий. Чи ведучий токшоу. - А що не так?
- Я відповідаю на його питання. - Ні, пропоную таке.
Просто скажіть: «Я хотів бути агітатором,
бо це хороший канал». Ось відповідь.
Ось відповідь, Бобе. Іншої відповіді немає.
Бо глибоко в душі ти все знаєш,
хіба що клепки погубив,
що Бледсоу буде квотербеком, як тільки зможе грати.
І знаєш що? Том Брейді знає про це.
- Так. - Брейді це знає.
Що ж, думаю, я стартовий квотербек, тож...
Після тієї гри ми знали, що він на щось здатен.
Та все ж, він не Дрю.
- Як вам таке? Стандартно. - І так завжди?
Ось вам типовий Лоєр Міллрой.
Я й сам пам'ятаю: Том і Лоєр Міллрой.
Ми всі зібралися повечеряти разом, і Том, він сказав:
«Агов!» Ні сіло, ні впало. «Я, бляха, не поступлюся».
Так, він сказав: «Я, бляха, не поступлюся».
Тож ми з Лоєром в іншому кінці такі:
«Гаразд, хлопче. Так тримати!»
Гаразд. Так тримати, малий. Добре, добре. Ми тебе почули.
Ми, я і Лоєр, перезирнулися й сказали, типу:
«Чорт. Коли Дрю повернеться, його дупця знову опиниться на лаві».
У глибині душі ми думали: «Та замовкни вже».
Ну, ви розумієте: «Це команда Дрю».
Це НФЛ, друже.
Ти повернешся на лаву запасних.
Добридень, я доктор Зарінс. Я лікар команди «Петріотс».
Сьогодні ми хочемо повідомити вам, що, е-е... Ми дозволяємо Дрю грати.
І ми знаємо, що це викличе запитання.
Наскільки готовим ви почуваєтеся? Фізично, морально. Загалом.
Мені вже кортить повернутися. Я... Знаєте, я...
Почуваюся здоровим.
Ще відколи я був новачком, я був стартовим квортербеком,
і... я очікую, що знову ним буду.
Дякую всім вам. Дрю, дуже вам дякую.
Я повертався з лікарні, і, пам'ятаю, я зателефонував Белічіку
й сказав: «Вітаю, мене виписали. Я готовий».
Він відповів: «Добре, приїжджай — і подивимося, як усе пройдеи».
Я думав, він трохи більше зрадіє цим новинам,
ніж під час тієї телефонної розмови.
Це був перший знак, через який я подумав: «Ой, може, все складається не так,
що я просто повернуся й знову почну грати».
Дрю доведеться пройти декілька кроків,
перш ніж він повернеться після... серйозної травми.
Цей тривав сім тижнів,
і... декілька він уже пройшов, і декілька ще залишилося.
Ми оцінюватимемо покращення у... у процесі.
То зараз квотербек — Том?
Том здебільшого представлятиме напад, як це було й досі.
Ми очікуємо, що цієї неділі Том зіграє проти Сент-Луїса, так.
Коли Білл Беллчік прийняв те рішення,
гадаю, представники ЗМІ були здивовані.
Дрю Бледсоу — обличчя франшизи.
Усі чекають на його повернення.
І коли він буде готовий, то повернеться до роботи.
Цього всі очікували.
Про це рішення розмовлятимуть наступні кілька тижнів.
- Думаєте? - Думаю, це можливо.
Добре.
Існує неписане правило:
якщо гравець травмується, його не звільняють.
Особливо, якщо це Дрю Бледсоу, стартовий квотербек «Петріотс».
Гадаю, всі припускали, що коли він повернеться, то його приймуть на роботу.
Послухайте, Дрю не грав кілька тижнів.
А Том зіграв попередні матчі, скільки б їх не було.
На той час Томові
найкраще вдавалося тримати атаку.
ДРЮ БЛЕДСОУ — 11
Ваші думки щодо заяви тренера Белічіка.
Вам боляче, ви розчаровані? Як ви почуваєтесь?
Наступне запитання.
Вам хтось казав, що мало б статися,
- щоб ситуація змінилася? - Ні.
Дрю, ви передбачали, що так буде?
Скажу так: я з нетерпінням чекаю можливості боротися за мою роботу.
Гаразд, люди, на сьогодні це все.
- Дякуємо, Дрю. Дякуємо. - Дякуємо, Дрю.
ТОМ БРЕЙДІ — 12
То були важкі часи.
Пам'ятаю, як я сказав Маурі:
«Том гратиме далі.
Не знаю, що мені робити. Ходімо на пенсію?
Ну, знаєш, пішли вони».
Я сердилася.
«Петріотс» купили його у віці 21 року.
І він збудував цю команду, цю франшизу.
А той один удар усе змінив.
Не знаю, просто ні краплі відданості.
Коли Дрю дозволили грати, а Білл не прийняв його...
Мені це не сподобалося.
І я відчував, що із Дрю повелися нечесно.
Віддані нам люди, як сім'я для нас.
І Дрю був для мого тата, як п'ятий син.
ДЖОНАТАН КРАФТ THE KRAFT GROUP, ПРЕЗИДЕНТ
Я бачив, як його мучила ситуація із Дрю.
Тато міг лише уявити, як це все з'їдало Дрю зсередини,
і він так його любив,
що від цього йому було вдвічі важче.
Дрю прийшов до мене,
і ми довго розмовляли. Я сказав: «Я порозмовляю з Біллом».
Як тренери ми знали, що розмова буде нелегка.
Дрю й Крафти були дуже близькі.
Успіх цієї франшизи великою мірою — заслуга Дрю.
Він давав надію не лише вболівальникам, франшизі, Крафтам...
СКОТТ ПІОЛІ ВП ГРАВЦІВ
...так? Вони зробили велетенську інвестицію.
Тож для Роберта це була не просто заміна гравців.
Він висловив своє розчарування, але, зрештою, сказав:
«Послухайте, якщо ви в це вірите,
якщо так має бути, то треба вчинити правильно».
Я повернувся й зустрівся з Дрю в своєму кабінеті,
і сказав: «Послухай, Дрю, я можу сказати йому, що ти хочеш повернутися.
Якщо він цього не хоче, це не в твоїх чи моїх інтересах».
Він може все зіпсувати, і я можу притягти його до відповідальності.
Ми знали, що нас притягнуть до відповідальності.
І, пам'ятаю, як я сказав Біллові: «Треба бути обережними.
Бо Дрю стільки дав цій організації,
цим уболівальникам, він дав надію стільком людям.
Ми знаємо, що буде, якщо не вийти із цього правильно».
10 РОКІВ ДО ТОГО КЛІВЛЕНД, ОГАЙО
Отже, пригощайтеся.
БІЛЛ БЕЛІЧІК ГОЛОВНИЙ ТРЕНЕР
Я не шанувальник кави, тож я не... вмію її готувати.
Задовго до того, як Білл потрапив до «Петріотс»,
він був головним тренером «Клівленд Браунз».
Не зосереджуйтеся тут.
Знаєте, ми не показали...
Він перетворювався на молодого блискучого тренера,
на якого чекало велие майбутнє, але трапився конфлікт:
Білл хотів звільнити надію міста — Берні Косара.
А ось і Берні Косар і його нападники.
Берні був не просто квотербеком, він був іконою.
Він був родом із Огайо, тож він був місцевий, грав за «Браунз».
Берні Косар. Відкритий. Тачдаун!
БЕРНІ М'ЯЧ
У нього була дуже успішна кар'єра,
проте він почав керуватися в іншому напрямку.
Косар. Даун. І Косар кульгає.
Берні зламав щиколотку.
А коли повернувся, то був не таким швидким, як раніше.
Жах.
Білл вирішив, що для того, щоб «Браунз» рухалися вперед,
треба попрощатися з Берні.
Це боляче, але я на всі сто погоджуюся...
АРТ МОДЕЛЛ «БРАУНЗ», ВЛАСНИК
...із Біллом і його персоналом, що треба задати новий напрям.
Загалом, усе зійшлося на погіршенні його фізичних умінь.
Тоді я належав до команди Клівленда.
І ми знали, що те рішення було правильне,
але не мали якогось чудового рішення для тієї проблеми.
Я вважаю, що варто поставити під сумнів рішення Білла Белічіка
звільнити Берні Косара.
Тодд Плікокс, перший стартвий квотербек цього року, чотири рази втратив м'яч.
БЕРНІ ЗВІЛЬНЯЮТЬ
Ми не мали справжнього топового квотербека НФЛ,
і Біллові перепало.
Він жахлива людина. Я мала квитки на сезон, але не пішла на жоден матч.
Я в шоці. Я вважаю, що звільнити слід було Белічіка.
Я була просто спустошена. Не знаю, що Белічік і Моделл собі думають.
Гадаю, більшість мешканців Клівленда солідарна з Берні.
БЕРНІ, МИ ТЕБЕ ЛЮБИМО
Люди протестували.
Біллові погрожували, погрожували команді «Браунз».
Білл мусив попросити поліцію патрулювати на в'їзді до району, де вони жили.
Йому було нелегко, та ще важче було його рідним.
Я не читаю газет, не слухаю радіо
й не слухаю телебачення.
Я хвилююся за Білла як за свого чоловіка, а не за його роботу.
ДЕББІ БЕЛІЧІК
Ми докладаємо великих зусиль, щоб діти не відчували цього тиску.
Та стає все важче, бо вони ходять до школи,
їздять автобусом і чують багато всілякого.
Це те саме, що встромити ніж у спину суспільства
й покрутити ним.
Цей чоловік ніколи від нас не сховається.
Ми переслідуватимемо й мучитимемо його до кінця його днів.
Мешканців Клівленда це зачепило за живе.
І через два роки, коли Арт оголосив,
що команда переїжджає, це спричинило справжній вибух.
Три, два, один...
Для Арта Моделла то був страшний день,
адже опудала Моделла й тренера Белічіка публічно повісили.
Так уболівальники випустили свою злість.
Білла — геть!
Ситуація була напружена.
І, зрештою, Белічіка звільнили.
6 РОКІВ ПОТОМУ ФОКСБОРО, МАССАЧУСЕТС
Лікарі дозволили Дрю Бледсоу грати в неділю,
проте Бледсоу не отримав дозвіл від головного тренера Білла Белічіка.
Заміна Бледсоу, Том Брейді, привів «Петріотс»
до п'яти перемог і двог поразок. Він залишиться квотербеком команди.
Рішення щодо Дрю Бледсоу
нагадало нам історію з Берні Косаром.
І Білл не мав сумнівів,
проте точно знав, наскільки все може ускладнитися.
Гаразд.
Для штабу тренерів, якщо ми не матимемо успіху,
наша кар'єра в «Петріотс», мабуть, закінчувалась.
«ПЕТРІОТС» ПРОТИ «СЕНТ-ЛУЇС РЕМС» 18 ЛИСТОПАДА 2001 РОКУ
П'ять перемог і чотири поразки «Петріотс» — несподіванка в АФК.
Але ще більша несподіванка, ніж їхній результат, — це те, як вони його досягли.
Без Дрю Бледсоу.
Дрю Бледсоу знову працездатний,
проте стартовий квотербек — і досі Том Брейді.
Дрю!
ДРЮ, ТИ ДЛЯ НАС ЄДИНИЙ!
Навіщо ви мене знімаєте?
Бо ви непоганий квотербек.
Дякую.
Я теж так вважаю. Мені треба повернутися на поле.
Щоб прийняти це рішення й обрати малого, Тома Брейді...
Думаю, це показало безстрашність Білла Белічіка.
У Клівленді від нього були не в захваті.
У нього було п'ять перемог й одинадцять програшів за рік до «Нью-Інґленд».
Він не був якоюсь страшенною зіркою.
Він не належав до тренерів-ікон.
Він не міг собі дозволити помилятися.
Єдине, що можна мати в НФЛ, —
це власне ім'я й репутацію, і їх ще треба заробити.
Треба пройти багато різних етапів, але це... стосується всіх.
Сьогодні Том Брейді буде найбільшою принадою вечора.
М'яч перехоплено!
Кинув його прямо в руки середнього лайнбекера.
Чорт забирай!
І ресівера навіть не було видно поруч.
Брейді намагається перейти до наступної бази, хоча в цьому немає необхідності.
Молодий квортербек вчиться.
Брейді виходить уперед. Кидає.
М'яч знову перехопили!
Під час того матчу я відчував, що Білл нас підвів.
Дехто критикував мене, кажучи, яким поганим було рішення
не прийняти Дрю Бледсоу.
Мене називали божевільним. «Яка помилка!»
Наш кінцевий рахунок: «Сент-Луїс» — 24, «Нью-Інґленд» — 17.
І «Нью-Інґленд» зрівняли кількість своїх перемог та поразо.
На нас із Біллом тиснули.
І рішення, які ми збиралися прийняти,
визначали майбутнє футболу в Новій Англії
на наступні 20 років.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома