Не ни е страх от вас.
Гледай как ще ви видим сметката.
Нищо няма да направите. - Само гледай.
Готови сме. Играе се за титла за конференцията.
Пътят до Супербоул минава през стадион "Хайнц Фийлд".
Всичко, през което "Пейтриътс" минаха този сезон,
за да имат шанса да стигнат до Супербоул,
сега се свежда до едно или две неща,
или "Пейтриътс" са много добър отбор,
или са големи късметлии.
"Пейтриътс" поставят огромно предизвикателство
и ако сте гледали играта на Том Брейди в снега миналия уикенд,
знаете, че куотърбекът от Нова Англия има талант.
Божичко.
На земята е.
Куотърбекът на "Пейтриътс" е на земята и е ранен.
Ранен е точно под коленете.
Божичко.
На този мач същият глезен бе ударен за трети път.
Беше доста възпален, но...
Казах: "О, не. Искам да играя".
Но тогава треньорът реши:
"Знаеш ли? Май ще те заменим с Дрю".
Дрю Бледсоу е на терена.
Дру Бледсоу, който напусна отбора втората седмица заради контузия в гърдите.
Тогава бе заменен от Брейди.
Когато се върнах на терена, изведнъж нещата утихнаха.
Очевидно целият свят си мислеше:
"Добре, той не е играл от доста време.
Дотук беше. Край".
Какво подаване от Дрю Бледсоу.
Но щях да си скъсам задника, давайки всичко от себе си...
защото Супербоул наближаваше.
Да стигнем толкова далеч, но да не успеем да...
Нямаше да позволя това да се случи.
Замахва. Оглежда се, подава!
Тъчдаун!
Тъчдаун от Дрю Бледсоу.
"Ню Инглънд Пейтриътс" дойдоха в Питсбърг и направиха немислимото.
Победиха "Стийлърс" с резултат 24 на 17.
Божичко!
Не мога да повярвам.
Какво развитие. Дрю Бледсоу замени контузения Том Брейди.
Разиграха се мащабни работи.
Много емоции, Дрю?
Много тежка година. И...
Гордея се, че отиваме на Супербоул.
Шокирахме света!
Всички, според които нямахме шанс,
отиваме на Супербоул.
Да, отиваме на Супербоул.
Отиваме на Супербоул! - В Ню Орлиънс!
"Ню Инглънд Пейтриътс" празнуват.
Отиват на Супербоул в Ню Орлиънс.
С мен е Робърт Крафт,
председател и собственик на "Пейтриътс".
Искам да изкажа голямо признание към треньор Беличик и екипа му,
към играчите ни, които поставят отбора на първо място.
Представят ти трофея
и изведнъж осъзнаваш: "Леле-мале!
Ще бъда на Супербоул".
Феновете на Нова Англия,
които ни подкрепяха в сняг, дъжд, слънце,
благодарим ви.
Страхотно е, че ще участваме в най-великия мач в тази страна.
Разбирах как се чувстват феновете, защото и аз бях един от тях.
Мечтаех за Супербоул...
...много преди да имаме отбора.
През 1971, когато построиха новия стадион във Фоксбъро,
реших, че ще си купя билети за целия сезон.
Футболът винаги е бил моята страст.
Физиката, екипната работа...
Исках да споделя това с момчетата си.
Помня, че баща ми
имаше от куфарчетата, които бяха с ключалки отстрани.
Като малки винаги сме мислели, че най-големите тайни на света
са скрити в тези куфарчета. Отворих го
и вътре имаше ленти
със старото лого на "Пейтриътс", а баща ми каза:
"Виждаш ли? Това са билети за целия сезон за "Пейтриътс."
Отборът сближи семейството ни,
но беше трудно време за един фен.
Открит е, така остава.
Какво се обърка? Всичко.
Виждайки какви глупости се вършат,
си казвах какво ли бих направил аз, ако отборът бе мой.
Това някаква утопична мечта ли бе? Вероятно много хора мислеха така.
Ще му кажеш ли, че Робърт звъня?
Аз бях един обикновен бизнесмен,
който ръководеше компания за хартия.
Нямах купища пари в банковата сметка.
Знаех, че ще трябва да намеря начин да получа финансова подкрепа
и осъзнах, че ключът към това е в стария стадион във Фоксбъро.
Стадионът беше наистина остарял.
Много хора смятаха, че не си струва.
Но си дадох сметка, че основният източник на доходи по време на мач
са паркингът и стадионът.
През следващото десетилетие
направих крачки в посока закупуването на стадиона
и земята, върху която се намира,
на наистина ниска цена.
Никой не осъзнаваше колко важно беше това.
Сигурно 20 купувачи са се опитвали да купят отбора,
но след като разбираха, че контролът над приходите е мой, се отказваха.
ЯНУАРИ 1994
...чудесна работа.
На конференция Джеймс Ортуейн обяви,
че продава отбора на местен купувач - Робърт Крафт.
Целта ми, правейки това, е Нова Англия да се окичи с титла.
Не го направихме, за да има стадион за другите отбори.
Обичаме да печелим.
Смятаме да работим много внимателно с треньор Парселс,
за да се получи много специален отбор.
БИЛ ПАРСЕЛС ГЛ. ТРЕНЬОР, 1993-1996
Подкрепях Крафт, защото нещата бяха
леко в безпорядък.
Предишните собственици не бяха склонни да плащат за добрите играчи.
Щом Крафт се появи...
...се надявах той да оказва по-голяма подкрепа.
Някои са убедени, че новият собственик - Робърт Крафт,
е отдаден на победата и са готови да чакат
през нощта и в ранните часове, за да си изберат места.
Най-накрая имаме треньор и собственик, който е отдаден,
няма да щадят пари и ще имаме победител.
Треньор, който е печелил два пъти Супербоул с различни отбори,
и собственик, който е тясно свързан с управлението на отбора,
не просто милиардер, който си купува играчка...
"ПЕЙТРИЪТС" 1994 ЗОРАТА НА НОВА ЕПОХА
...имаше вълнение: "Може би нещата могат да се променят".
Бледсоу е на позиция.
Бум. Тъчдаун.
Символът на победата,
докато Боб Крафт си намята палтото.
През първата година на Крафт отборът се подобряваше
и бе на ръба да направи нещо специално.
ЯНУАРИ 1997
Шампионите на Американската футболна конференция,
"Ню Инглънд Пейтриътс"!
През 1997 отборът отиваше на Супербоул.
Вълнувахме се за бъдещето.
ПОБЕДЕТЕ, "ПЕЙТРИЪТС"!
Но същевременно
беше ясно, че нещо става с Бил Парселс.
Риба! Риба! Риба!
Най-накрая постигнахме някакъв успех,
но ми се струваше, че Крафт не подкрепяше това,
което вярвах, че е в най-добър интерес за отбора.
Крафт нямаше опит във футбола
и ми отне драфта,
давайки го на друг.
Струваше ми се, че хора, които не са компетентни,
взимат решения за персонала на организацията.
И това не ми харесваше.
И знаех, че няма да се върна при "Пейтриътс".
"Пейтриътс" имат изявление след половин час
и всички очакват да чуят какво ще каже Парселс,
докато се засилват слуховете, че в неделя е последният му мач
като главен треньор на "Пейтриътс".
Продължават твърденията, че Бил Парселс е извън играта.
Ще коментирате ли това?
За нас играчите това бе разочароващо.
Да сме на Супербоул, след като сме били най-лошите,
това беше голямо постижение.
Но не това се обсъждаше в седмицата на Супербоул,
а дали Парселс отива в "Джетс".
Независимо дали е един вълшебен Супербоул, или не,
се мести в отбора на Ню Йорк, нали?
Не си представям
той да не е с "Джетс" следващата година.
Лошо развитие на отношенията между Боб Крафт и Бил Парселс.
Дори да прегръщат купата
в 22:00 в неделя вечерта, те няма да се прегръщат един друг
в 9:00 в понеделник сутринта.
Посрещнете шампионите, "Ню Инглънд Пейтриътс".
Когато отборът ти играе на Супербоул, искаш енергията да е съсредоточена
над усилията да направиш всичко възможно този отбор да победи.
Това не се случи на онзи Супербоул.
Вниманието бе разсеяно с новите отношения между Бил и "Джетс".
Фарв на позиция за първо подаване.
Хвърля надалеч. Там някой е открит.
Тъчдаун, Грийн Бей.
Окончателният резултат, "Грийн Бей Пекърс" - 35,
"Ню Инглънд Пейтриътс" - 21.
Не усещах за треньор Парселс отборът да е на първо място.
Взимаше решения, които бяха най-добри за Бил Парселс,
но не и за "Ню Инглънд Пейтриътс".
Обещах си, че в бъдеще
ще намеря треньор, за когото отборът е на първо място.
5 ГОДИНИ ПО-КЪСНО 28 ЯНУАРИ 2002
На живо от Ню Орлиънс, където ще е 36-ият Супербоул.
Преди пет години
първият мач на Супербоул за собственика на "Пейтриътс", Боб Крафт, бе паметен,
но не беше приятен.
Чувствам, че сме големи късметлии пак да сме на Супербоул.
Съсредоточени сме над това и дано направим всичко възможно
всеки да е наясно с това,
за да отнесем купата у дома за феновете в Нова Англия.
Научил съм се, че качествените хора около теб никога не са достатъчно,
Бил Беличик винаги е правил това, което е най-добре за отбора.
"Ню Инглънд Пейтриътс"
се очаква в най-добрия случай да бъдат посредствени, ето ги и тях.
"Рамс" ще се изправят срещу "Пейтриътс"
за най-голямата награда във футбола, купата "Винс Ломбарди".
Бил, отборът бе съсредоточен цяла година
и много бизнес ориентиран.
Забелязал ли си през тази седмица някакво повишено внимание?
Вниманието определено е повишено
и фокусът е малко по-голям от нормалното.
Мисля, че годината беше добра.
Но несъмнено.
Тази седмица е специална, мачът е специален
и всички осъзнават какви са залозите.
В седмицата на Супербоул помня, че Бил се обърна към отбора...
Да се съберем.
Той каза: "Знаете ли? Всички сме част от това.
Ако забравите за личната си изгода за сметка на отбора...
и си свършите работата...
...ще спечелим. Ще ги победим".
Снощи "Пейтриътс" се преместиха в хотел в покрайнините на Ню Орлиънс,
за да избягат от шумотевицата на Френския квартал
и да върнат при тях нещата към нормалното, доколкото е възможно.
Супер. Басейн.
Бяхме в хотела.
Основната ми цел с играчите бе да изясним, че ни чака доста работа.
Исках да се уверя, че всичко е наред. Ако има проблеми,
да ми кажат.
Лойър дойде и беше... разстроен заради стаята си.
По дяволите.
ЛОЙЪР МИЛОЙ ЗАЩИТА
Да, човече, отидохме в хотела,
стаята ми бе толкова малка, направо ти трябва кислородна маска.
Вижте стаята. Това бъзик ли е?
Играчите искат хубави стаи.
Не някакви кутийки.
Не искаш да си в миниатюрно единично легло,
от което ръцете да ти висят, а краката да ти стърчат.
Това хич не ме интересуваше и просто казах:
"Лойър, може да вземеш стаята на главния треньор.
Не ми пука. Ако и тя не ти харесва,
друго не мога да направя. Заповядай".
Голям килер?
Божичко.
Да. - Сериозно?
Другите дни от седмицата
все питахме: "Лойър, всичко наред ли е? Гледката ти бива ли я?
Стаята ти как е? Има ли достатъчно пространство?"
Цяла седмица се шегувахме с това.
Треньорът направи това, за да подчертае, че отборът е на първо място.
И подготви атмосферата за това, което предстоеше.
Мачът на Супербоул ще е Давид срещу Голиат.
"Ню Инглънд Пейтриътс", аутсайдери с 14 точки,
които мислят, че могат да катурнат "Рамс".
Докато гледах "Рамс" преди 36-ия Супербоул,
"Рамс" водеха в лигата чрез атаката си и играчите им бяха най-добрите.
Забравете Цирк дю Солей, "Рамс" предоставят най-доброто шоу.
Те бяха завършен отбор,
владееха топката бързо и експлозивно.
И тъчдаун!
"Рамс" са бъдеща династия.
Имат най-добрата атака
и третата най-добра защита.
Спечелиха осем поредни мача, изумителни любимци са.
Уорнър подава, дясна крайна линия,
Маршал Фолк е там, тъчдаун...
Няма човек, който да каже,
че Нова Англия ще спечелят. - Не.
Всеки пита с колко ще спечелят "Рамс".
Но едно нещо ме изумява. - Няма да има изненади.
На 20-ия ярд, десети, пети. Тъчдаун. Маршал Фолк.
Предвид състезателната натура на мача,
четвърти пореден ден основна тема са Брейди и Бледсоу.
Стига! - Майкъл, знам, че мразиш темата.
Истината е, че няма други теми.
Този мач не буди никакво вълнение,
няма за какво друго да се пише освен за Брейди и Бледсоу.
Изписаха се доста глупости
за проблема между Брейди и Бледсоу през последните дни.
И ние не сме тук, за да разпалваме този спор днес.
Но трябва да кажем, че Бледсоу
има превъзходен дълъг пас и...
И мисля, че възпаленият глезен на Брейди представлява проблем.
И аз съм бил в това положение.
Но днес не сме тук, за да разнищваме това.
Тук сме, за да призовем към мир. - Да.
След днешната тренировка Бил Беличик се очаква да реши
другия наболял въпрос, останал за мача в Ню Орлиънс.
Кой ще бъде основният куотърбек в неделя?
Този, който стартира при всяка една от 12-те победи на "Пейтриътс",
или този, който раздвижи нещата след 17 седмици посърналост,
спасявайки сезона миналия уикенд в Питсбърг?
В края на тренировката бях повикан в хотелската стая на Беличик.
Просто започна: "Глезенът на Томи изглежда добре.
Решихме, че ще караме само с един куотърбек
и тази седмица това ще е Том". И...
ДРЮ БЛЕДСОУ КУОТЪРБЕК
Човече. Това беше... трудно за преглъщане.
Много, много трудно за преглъщане.
Мисля, че Дрю искаше да играе.
Подобна ситуация е тежка за ветеран като него.
Какво мислиш за това, Дрю?
Очевидно съм много разочарован.
Но се радвам за всяко решение, което Беличик е взимал.
Той имаше контрол и...
Радвам се, че направи този избор.
Случаят се тиражира цяла година и...
...ще направя всичко по силите си, за да му помогна в мача.
И...
Дрю можеше да оплеска доста неща.
Но въпреки че беше адски разочарован, той подкрепяше много Том.
Това значеше много за мен.
Нещата, които Беличик казваше, да си вършиш работата, отборът на първо място,
Дрю се водеше по това.
Куотърбек за милиони долари,
който прави най-доброто за отбора.
Мисля, че тогава започна успехът на "Пейтриътс".
36-И СУПЕРБОУЛ 3 ФЕВРУАРИ 2002
Добър вечер, дами и господа,
добре дошли на 36-ия Супербоул.
"ПЕЙТРИЪТС" С/У "СЕЙНТ ЛУИС РАМС"
Посрещнете шампиона на Националната футболна конференция - "Сейнт Луис Рамс".
Когато растеш като млад футболист,
моментът, за който мечтаеш, е да те представят на Супербоул.
Идвайки от Сан Диего,
номер 28 - Маршал Фолк.
Изричат името ти, казват номера ти, позицията ти,
а ти хукваш и светът те гледа.
Номер 88 - Тори Холт.
Тук и сега. Тук и сега. Днес!
Точно така. Днес. - Днес!
Това е като кулминацията за всеки играч.
"Ню Инглънд Пейтриътс" влизат в прохода
и ще бъдат представени.
Да вървим.
Как сме? Как сме?
Запитахме се какво ще правим.
Тогава чух някой да казва: "Излизаме като един отбор".
Всички сме заедно.
Така стигнахме дотук. Защото сме един отбор.
Ще смаем света.
И сега, дами и господа, представяйки ги като един отбор,
тук са шампионите на Американската футболна конференция,
"Ню Инглънд Пейтриътс".
Гледайки това, си мислех:
"Майко мила! Ето ги и тях. Това е моят отбор."
"Моля, посрещнете..." В момента ме побиват тръпки.
"...Ню Инглънд Пейтриътс."
ШАМПИОНИ НА АФК "НЮ ИНГЛЪНД ПЕЙТРИЪТС"
Да!
Червено, бяло и синьо. Това беше Америка.
Съперничеството беше оставено настрана.
Всички бяхме обединени в едно.
"LET FREEDOM RING" БАРИ МАНИЛОУ
Решихме, че сме отборът на Америка. Цветовете ни, всичко.
Чувствахме морален дълг заради 11 септември и това, през което минахме.
Идеята ни беше всички да сме в едно. Всички заедно.
Започваме!
Не знам какво значеше това за Америка.
Но знам, че докато стоях на крайната линия
и гледах нагоре, виждайки червено, бяло и синьо
и фенове на "Пейтриътс" навсякъде, си мислех:
"За бога".
Америка обича един губещ отбор. Разбирам това.
Но казвайки си го, това ме ядоса още повече.
И ще им дадем да се разберат още повече.
Адам Винатиери дава начало тук в Ню Орлиънс.
Поема към топката и 36-ият Супербоул е в ход.
Мърфи се показва от скупчената група.
Да го видим как действа.
Атаката на "Рамс"
е не само най-добрата във футбола в момента, но и по принцип.
Давайте, "Рамс"! Хайде! - Действайте!
Те бяха отборът с по-добри умения,
но не смятахме, че са много здрави.
Казвах си: "Писна ми да слушам за този отбор.
Писна ми да слушам колко са бързи, какви добри спортисти са.
Това е футбол. Ще ви разкатаем фамилията".
Така. Удряйте!
Знаехме, че трябва да играем различно.
Трябва да покажем физика, здравина и да бъдем гадни.
Да сме хора, които не искаш да срещнеш вечерта.
Днес нападат Кърт Уорнър.
Размятат го.
Бил Беличик ми каза: "Единственият начин да победим
е като ги притиснем физически,
трябва да бележим точки и по друг начин, не само чрез атаки".
Уорнър подава, опит да попречат.
Пасът е пресечен!
Топката е в Тай Лоу! 30, 25, 20, 15!
Тъчдаун!
Тай Лоу я закара в енд зоната.
"Пейтриътс" повеждат.
Няма да лъжа.
Това беше може би едно от най-лесните пресичания в живота ми.
Това са пресичанията, които обикновено пропускаме,
защото си казваме: "Ти бъзикаш ли се?"
"Знам... Какво правиш, Кърт? Знам, че няма да хвърлиш."
Нещо стана на онзи мач и Бил беше много добър в това.
Според играчите му той е казал: "Пазете онези нападатели
и се дръжте.
Няма да отсъдят нарушение за задържане или препречване на Супербоул.
Няма да го направят. А като го направят...
просто и вие престанете.
После се върнете и го повторете по-късно".
Така и направиха.
Никога нищо не съм казал за това.
И знаете ли защо? Защото те...
Да, сълзи и какво ли не.
Но това е факт.
Ако можеш да се измъкнеш, измъкни се.
И той го направи.
Брейди ще подаде, оглежда се, подава.
Тъчдаун, Дейвид Патън.
Тъчдаун от осмия ярд след подаване на Том Брейди.
Кой би решил, че ако нечия атака ще е такава,
и че това ще са "Ню Инглънд Пейтриътс"?
Половината Супербоул бе минал и бяхме 14 на три.
МЪЛЧАНИЕТО НА "РАМС"
Докато отборът играеше на терена, баща ми ме погледна и каза...
Четиринадесет на три?
РОБЪРТ КРАФТ СОБСТВЕНИК, "ПЕЙТРИЪТС"
Какво ще кажа, ако спечелим?
Джонатан започна да пише някакви неща.
Почувствах лека вина.
Или проявих суеверие.
Да не дърпам дявола за опашката.
Трудно е пак да си стъпиш на краката в Супербоул.
Ако някой може да го направи,
това са "Рамс".
Давайте, "Рамс"!
Да, през първата половина Беличик поднесе няколко изненади.
Но не ми пука.
Ще се стегнем и ще ви бием.
Давай, приятел. Хайде.
Уорнър тръгва да подава.
Хвърля към полето. Хваната е от Фолк.
В линията от десетия до осмия ярд е. Но спира там.
"Рамс" напредват.
Ще ви хванем неподготвени. Това се опитваме,
да ги хванем неподготвени.
Втори даун, възможност.
Куотърбекът се прокрадва. Тъчдаун, Кърт Уорнър.
Необезпокояван достигна енд зоната.
Това беше лесно, а?
"Пейтриътс" може да изгубят предимството с един тъчдаун.
50 минути не позволявахме да бележат точки.
И последните десет минути адът се стовари.
Атаката на "Рамс" се развихри в четвъртата част.
Сритай му задника!
Няма да им даваме възможности.
Да ги накараме.
Без възможности. - И нарушения.
Трябват ми играчи. Хайде.
Уорнър ще подава. Оглежда се.
Открит е на десетия ярд.
В петия е, вътре е. Тъчдаун, "Сейнт Луис".
"Рамс" се завърнаха.
Тежка четвърта част за "Пейтриътс".
Резултатът е равен, 17 на 17, остава минута и 30 секунди игра.
Времето е ценно.
Трябва да играят за продължения.
Не мисля, че трябва да се насилва нещо.
Не искаш да правиш нищо глупаво.
Можехме да играем за продължения и златен гол.
Но Бил каза: "Добре, Ърни. Какво искаш?"
Отвърнах: "Бил, малко сме уморени.
Ако пак докопат топката, не съм сигурен, че ще можем да ги спрем".
Въпросът е на живот и смърт.
Трябва да направим така, че Адам Винатиери
да спечели в редовното време.
Отидох при треньор Беличик и той каза: "Ще играем.
Просто се погрижете за топката".
Дрю стоеше до мен
и измрънка срещу това: "Майната му".
Помня, че някой каза на Том:
"Хей, внимавай".
Сякаш: "Ние сме губещият отбор в този мач.
Никой не очакваше да стигнем дотук".
Майната му, човече, давай.
Брейди е във формацията.
Не съм съгласен с това, което "Пейтриътс" правят.
В рисковия 20-и ярд са, нямат повече таймаути.
Аз бих играл за продължения.
И всички си казаха: “Проклятие.
Ние ли ще сме?”
Ту имах, ту нямах самочувствие тази година.
И наистина не знаех на какво съм способен.
Но знаейки, че имам вярата и доверието на съотборниците си...
За мен това беше шанс за пас.
Брейди играе със снап. Защитата идва.
Измъква се и подава към центъра.
Топката е хваната на 21-вия ярд.
Времето отброява 1:09.
Трябва да побързат.
Брейди и директен снап.
Подава наляво към Дж. Р. Редмънд.
Тридесет, 35, 40 и първи даун.
Времето изтича на един от най-великите Супербоул мачове.
Брейди с директен снап.
Стреля към терена, топката е хваната.
Трой Браун е на 40-ия ярд.
Отляво на 37-ия ярд е. Излиза от очертанията.
Сега ми харесва какво правят "Пейтриътс".
Напредваме по терена.
Почти сюрреалистично е.
Ето го и Брейди. Подава на Уигинс.
На 30-ия ярд са, несъмнено вече имат шанс за точка.
Може би ще направи спайк и ще спре часовника.
Това ще направи. Спайк.
Седем секунди.
Винатиери е в обсег.
Сещам се как стоя на трибуните
и си мечтая да спечелим Супербоул.
Това значеше толкова много за всички нас.
Хайде!
И най-после бяхме близо до сбъдването на мечтата.
Добре, остават седем секунди,
Адам Винатиери ще се опита да спечели с гол от 47-ия ярд.
Чакахме 42 години.
И всичко се свеждаше до това.
Топката е ритната. И...
...добре! Добре! Добре!
Адам Винатиери я ритна в 48-ия ярд с гол и играта свърши!
И "Пейтриътс" са шампиони на Супербоул!
"Пейтриътс" са шампиони на Супербоул!
Най-добрият отбор в Националната футболна лига.
Адам Винатиери, 48-ият ярд.
О, бебчо!
Какъв финал!
Какъв финал на Супербоул!
Боже мой.
"РАМС" 17 "ПЕЙТРИЪТС" 20
Трябва да говоря само с теб. Всички се съмняваха в нас.
Издухахме ги. Издухахме ги, а?
Феновете на Нова Англия чакаха този ден 42 години.
Духовност, вяра и демокрация,
това са крайъгълни камъни за нашата страна.
Ние сме патриоти.
И тази вечер "Пейтриътс" станаха световни шампиони.
...когато направи дългия пас и тъчдауна,
чувството след гола същото ли беше?
Браво! Браво, номер 12.
О, бебчо! Ти си човекът. - Ти си човекът.
Том Брейди и Дрю Бледсоу заедно.
Какво е чувството, Том Брейди?
Невероятно. - Трябва да се върне на сцената.
Какво ще кажеш за това?
Какво ще кажеш за това, бебчо?
Това бе мечтата на живота ми.
Беше...
Беше невероятно.
Но бях много уморен след това.
Край!
Не купонясвах със съотборниците.
П-Е-Й-Т-Р-И-Ъ-Т-С! "Пейтриътс"!
На следващия ден се качих в колата и треньор Беличик...
И той се качи, още беше пиян от предната вечер.
Надушвах алкохола.
Но помня, че той ми каза: "Е... Том...
Направи добра година".
Разбирате. И...
Това бе комплиментът му към мен.
"Пейтриътс" се прибраха триумфално
с допълнителен багаж от Ню Орлиънс, купата от Супербоул.
Стотици фенове,
които искат да празнуват края на десетилетия на разочарования...
ШАМПИОНИ НА СУПЕРБОУЛ 2001 2002
Кълна се, на другия ден станах и...
ДЖАКИ МАКМЪЛАН "БОСТЪН ГЛОУБ"
"Това... Това наистина ли се случи?
"Пейтриътс" спечелиха на Супербоул?"
За феновете в Бостън беше необяснимо.
Температурите в Нова Англия се покачиха
и тийнейджърите отправят специални поздравления
към световния шампион.
Една жена дойде до мен и каза:
"Искам да ви благодаря.
Дядо ми каза да ви кажа, че вече може да умре щастлив".
И ме осени: "Еха".
"Пейтриътс"! - Номер едно!
Благодаря ви!
Том Брейди... Като си куотърбек и печелиш на Супербоул,
вниманието е насочено към теб, откриват се възможности.
ЩЕ СЕ ОЖЕНИШ ЛИ ЗА МЕН, ТОМ?
Договорът му бе удължен с четири години след Супербоул,
може би за шест или седем милиона долара годишно.
Обичаме те, Том!
Мисля, че изведнъж осъзна и си каза:
"Това е новата реалност за мен".
Помня, че един ден бяхме в колата и той каза:
"Нюджънт, аз съм милионер".
Отвърнах: "Том, да, така е".
Той продължи: "Не, не, не. Аз съм милионер".
И точно тогава, това никога няма да го забравя,
по радиото започна да звучи песента "Black Betty", той я наду
и започнахме да се правим, че свирим на китари, и да куфеем.
Посрещнете шампиона
от "Ню Инглънд Пейтриътс" - Том Брейди.
Добре дошъл отново, поздравления.
Том Брейди стана най-търсената...
не футболна звезда... въобще личност, знаменитост.
Имаше договор с "Дисни Уърлд".
Беше на корицата на всяко списание.
Нямам предвид само "Спорт Илюстрейтид".
Популярността му разцъфтя.
Много ви благодаря.
Обадиха ми се от Белия дом и ми казаха, че искат Том
да седи до президента по време на годишното му обръщение.
Наградата "Еспи" отива при... Том Брейди.
"Пейтриътс" станаха като вълшебен еликсир.
Всеки искаше да отпие от това, което те пиеха,
всичко, което правеха, се превръщаше в злато.
38-ият Супербоул.
"Каролина Пантърс" и "Ню Инглънд Пейтриътс".
"Пейтриътс" искат купата на Супербоул за втори път в рамките на три години.
От 41-вия ярд.
Изглежда добре!
"Ню Инглънд Пейтриътс" са шампионите на Супербоул.
Тогава вече Бил Беличик бе гений, най-великият ум във футбола.
Том Брейди бе сравняван с Джо Монтана, героят от детството му.
Не се съмняваше в нас.
Крафт е сред най-влиятелните собственици на отбор.
Те тримата бяха на върха на Националната футболна лига.
Преди две години ви обещах,
че няма да се успокоим, докато не донесем втори трофей
на хората в Нова Англия.
Ето го и него!
За три години спечелихме два пъти на Супербоул.
Помня, че един от съотборниците ми каза:
"Бру, ела тук, човече. Виж, спечелихме два пъти от три.
Ако спечелим три пъти от четири, ставаме династия".
Тогава за първи път чух това изречено на глас.
И осъзнах какво може да означава.
Тогава се пристрастяваш към победата.
ДЕСТИНАЦИЯ ДИНАСТИЯ!
Тогава си казваш: "Това не може да приключи сега".
Добре дошли на 39-ия Супербоул.
"Ню Инглънд Пейтриътс"
ще направят опит за трета победа за четири години.
Ако победят днес, стават династия.
Понякога е трудно да обясниш на хората,
но тази игра е като наркотик.
Опиташ ли от успеха, всеки път, щом се докоснеш малко до него,
искаш още.
Еуфорията, която усещаш, когато спечелиш,
винаги преследваш това чувство.
Брейди... Подава и топката е хваната. Тъчдаун.
Имаше една групичка от нас...
...които заедно се пристрастихме.
Нека отделим повече време над работата си
и по-малко да ги притискаме.
Нека си свършим работата и минем на следващата игра.
Взаимно си давахме възможност.
Да бъдем нащрек! Може да сгафят.
Някои от нас го знаят, други не, на трети не им пука.
Донован Макнаб...
Даун в центъра на терена и пасът е поет от Харисън.
"Ню Инглънд Пейтриътс" ще бъдат първата династия за XXI век.
"ПЕЙТРИЪТС" ДИНАСТИЯ!!!
С времето отношението ти към наркотика се променя.
След победа, вместо да изпитваш еуфория,
чувството е на облекчение.
А когато загубиш, тогава... тогава е...
...пълен мрак.
На Денвър им писна да слушат за Нова Англия.
Тръгва след Брейди, измъква се, пасът е спрян.
Спрян е в енд зоната.
Бейли е. Бейли тръгна да бяга
и се измъква от единствения човек, който имаше шанс.
Това тотално променя нещата!
Изглежда забележителната серия на "Пейтриътс"
е към своя край.
Готов си на всичко, за да спреш страха от загубата.
На всичко.
НФЛ разследват
дали "Пейтриътс" са снимали нелегално треньорите на "Джетс"
по време на мача им в неделя.
Това е отборът на десетилетието.
Три шампионата.
Не искам да мисля за Беличик и "Пейтриътс" като за измамници.
Не знам отговора на следващия въпрос.
Това омаловажава ли всичко, което са постигнали?
Превод: Димитър Златинов