Ni skrämmer inte oss. Ni skrämmer inte oss.
Vänta ni bara. Vi ska ta er.
- Ni tar inget. - Vänta bara. Vänta bara.
Och vi är redo. AFC-mästerskapsmatchen.
Vägen till Super Bowl går genom Heinz field.
Allt som Patriots har gått igenom under säsongen.
Chansen att ta sig till Super Bowl
beror på två saker,
endera är Patriots ett väldigt bra fotbollslag
eller så lever de på lånad tid.
Patriots utgör en skräckinjagande utmaning här idag
och alla som såg Tom Bradys prestation i snön förra helgen
vet att New Englands unge kvartsback kan leverera.
Åh, herregud.
Han är nere.
Patriots kvartsback är nere för räkning och han är skadad.
Han landade precis under knäet.
Åh, herregud.
Det var tredje gången den matchen som samma vrist blev tacklad.
Den var väldigt öm, men...
Jag ville spela.
Men tränaren bestämde
att Drew skulle spela istället.
Och Drew Bledsoe är på planen.
Bledsoe som lämnade laget under säsongens andra vecka med en bröstkorgskada.
Och ersattes av Brady.
När jag kom ut på planen blev det knäpptyst.
Hela världen tänkte, så klart:
"Okej, killen har inte spelat på väldigt länge."
Vet ni vad? "Det var det. Matchen är över."
Vilket kast av Drew Bledsoe.
Men jag jobbade arslet av mig på alla sätt jag kunde den matchen...
för Super Bowl var så nära.
Att vara så nära och inte ta sig hela vägen...
Det skulle inte ske.
Redo. Tittar, kastar, öppen!
Touchdown!
Touchdown av Drew Bledsoe!
New England Patriots gör det ingen trodde var möjligt här i Pittsburgh.
De besegrar Steelers med 24-17.
Åh, wow!
Det är helt otroligt.
De skapar historia. Drew Bledsoe ersätter Tom Brady som är skadad.
Och spelar stort.
Är det känslosamt?
Det har varit tufft. Och...
Jag är stolt, Super Bowl nästa.
Vi chockade världen! Vi chockade världen!
Till alla därute som inte trodde på oss,
vi är på väg till mästerskapen.
Vi ska till mästerskapen.
- Vi ska till mästerskapen! - New Orleans nästa!
New England Patriots firar segern.
De ska till Super Bowl i New Orleans.
Och jag har Robert Kraft med mig,
New Englands ordförande och ägare.
Jag vill berömma tränare Belichick och hela hans stab
samt alla våra spelare som sätter laget först.
Du vet, de överräcker trofén,
och helt plötsligt inser man: "Herregud,
jag ska till Super Bowl."
Till våra fans,
som stöttar oss i snö, regn och solsken,
tack ska ni ha!
Det är fantastiskt att få spela i den största matchen i det här landet.
Jag förstod hur fansen kände sig, för jag var en av dem.
Jag drömde om Super Bowl...
...långt innan vi ägde laget.
När de byggde den nya stadion i Foxborough 1971
bestämde jag att jag skulle köpa säsongsbiljetter.
Fotboll har alltid varit min passion.
Det fysiska, lagarbetet...
Jag ville dela det med mina pojkar.
Pappa
hade en portfölj med små lås på vardera sida.
Och som liten trodde jag alltid att världens största hemligheter
fanns i portföljen. Och han öppnade den,
och inuti hade han biljetter
med den gamla Pat Patriot-loggan, och pappa sa:
"Ser du dem? Det är säsongsbiljetter till Patriots."
Laget band vår familj samman,
men det var en tuff tid att vara ett fan.
Och han är vidöppen.
Vad är det som går fel? Allt hittills.
När jag såg de idiotiska sakerna som pågick
sa jag: "Jösses, om jag ägde laget tänk vad jag kunde göra med det."
Och var det en orealistisk dröm? Många trodde nog det.
Hälsar du att Robert ringde?
Jag arbetade mig upp som affärsman
genom att driva ett pappersföretag.
Jag hade inte högar med pengar på kontot.
Jag behövde hitta ett sätt att få finansiell makt
och jag insåg att nyckeln var den gamla Foxboro-stadion.
Stadion hade tjänat sitt syfte.
Du vet, många ansåg att den var värdelös.
Men jag kom på att den största delen av förtjänsten under matchen
kom från parkeringen och stadion.
Under det kommande decenniet
gjorde jag vad jag kunde för att köpa stadion
och marken den stod på
till vad som verkligen var ett lågt pris.
Ingen insåg hur viktigt det var.
Det måste ha varit ungefär 20 spekulanter som försökte köpa laget,
men så fort de insåg att jag kontrollerade inkomsterna så la de sig.
JANUARI 1994
...ett makalöst jobb.
James Orthwein har tillkännagett
att han säljer laget till en lokal spekulant, Robert Kraft.
Mitt mål är att New England ska vinna mästerskapen.
Vi spelar inte för att vara en dörrmatta för de andra lagen.
Vi gillar att vinna.
Vi tänker arbeta med tränare Parcells
för att skapa ett speciellt lag.
HUVUDTRÄNARE 1993-1996
Jag hoppades på Kraft, för som det var,
så var det lite kaosartat i laget.
Tidigare ägare var inte villiga att betala för de bra spelarna.
Så när Kraft kom...
...hoppades jag på att han skulle vara mer stöttande.
En del är så övertygade om att Patriots nye ägare Kraft
är så hängiven att vinna att de är villiga att köa
hela natten och inpå småtimmarna för de bästa platserna.
Äntligen har vi en hängiven tränare, en hängiven ägare,
och de betalar för spelare så att vi vinner.
En tränare som vunnit två Super Bowls med ett annat lag
och en ägare som är direkt involverad i att driva laget,
inte bara en miljardär med sin nya leksak...
EN NY ERA DAGAS
...vi var exalterade: "Okej, kanske det blir nya tag."
Bledsoe hoppar in.
Pang. Touchdown.
Bob Kraft tar på sig rocken
likt en segercigarr.
Laget förbättrades under Krafts första år
och var på randen till något speciellt.
JANUARI 1997
Låt mig presentera Amerikanska Fotbollsmästerskapens mästare,
New England Patriots!
Laget var i Super Bowl 1997.
Framtiden såg ljus ut.
KÄMPA PÅ PATRIOTS!
Men på samma gång
var det tydligt att Bill Parcells var missnöjd.
Tuna! Tuna! Tuna!
Vi segrade äntligen,
men det kändes som att Kraft inte alltid var på samma linje
med det som jag visste var bäst för att bygga upp ett lag.
Kraft hade ingen fotbollsbakgrund
och på grund av sin oerfarenhet gav han valet av nya spelare
till någon annan än mig.
Det var okunniga människor
som bestämde vilka som skulle anställas.
Och jag gillade det inte.
Och jag visste att jag inte skulle återvända till Patriots.
Patriots har presskonferens
och alla väntar på vad Parcells ska säga
eftersom det sägs att söndagens match är hans sista
som huvudtränare för New England.
Ryktet går om att Bill Parcells lämnar Patriots.
Några kommentarer?
Det var frustrerande för oss spelare.
Att spela i Super Bowl efter att ha varit sämst i ligan,
du vet, det var stort.
Men det pratades det inte om.
Utan om ifall Parcells skulle börja hos Jets.
Tja, oavsett om han har en otrolig Super Bowl-magi eller inte,
så är han på väg till New York.
Han kommer
att börja hos Jets nästa år.
Bob Kraft och Bill Parcells har inte ett bra förhållande.
Även om de båda kramar om Vince Lombardi-trofén
klockan 22.00 på söndag, så kramar de inte varandra
klockan 09.00 på måndag morgon.
Nu träffar vi AFC-mästarna, New England Patriots.
När ens lag är i Super Bowl vill man att all energi riktas mot
att göra allt som krävs för att laget ska vinna.
Så blev det inte i Super Bowl.
Allt syre åts upp av Bills flörtande med Jets.
Favre redo för sitt första kast.
En långpassning. En spelare öppen.
Touchdown, Green Bay.
Det slutliga resultatet är Green Bay Packers med 35
och New England Patriots med 21.
Tränare Parcells satte inte alltid laget först.
Han tog de beslut som var bäst för honom själv
i motsats till de som var bäst för laget.
Jag lovade mig själv
att jag skulle hitta en tränare som verkligen satte laget först.
FEM ÅR SENARE DEN 28 JANUARI 2002
Direkt från New Orleans, det 36:te Super Bowl.
För fem år sen
gjorde Patriots ägare Bob Kraft en minnesvärd första resa till Super Bowl,
om än inte en trevlig en.
Vi är lyckliga över att vara tillbaka i Super Bowl.
Vi fokuserar på det och gör förhoppningsvis allt att vi kan
för att vi alla ska arbeta gemensamt
för att vinna mästerskapen för New Englands alla fans.
Man kan aldrig kan ha tillräckligt med bra folk runt omkring sig
och Bill Belichick har alltid gjort det som är bäst för laget.
Patriots förväntas vara mediokra som bäst, men ändock är de här.
Saint Louis Rams möter New England Patriots
i en match om fotbollens mest ansedda pris, Vince Lombardi-trofén.
Laget har varit fokuserat
och målmedvetet under det gångna året.
Har du märkt någon skillnad, en förhöjd skärpa, den här veckan?
Det har de, helt klart,
eller ett större fokus än vanligt.
Och det har varit bra hela året.
Men tvivla inte.
Det är en speciell vecka och en speciell match
och alla inser vad som står på spel.
Den veckan
pratade Bill med laget...
Samlas. Samlas.
Han sa: "Vet ni vad? Vi är här tillsammans.
Om ni kan åsidosätta era egna mål för lagets skull...
...och göra era jobb...
...så kommer vi att vinna. Vi slår dem."
Igår kväll bytte Patriots hotell till ett i utkanten av New Orleans
för att komma bort från stojet och stimmet i French Quarter
så att de kan få en god natts sömn.
Härligt, en pool.
Vi bytte hotell.
Mitt fokus låg på att spelarna hade det bra, vi hade mycket arbete framför oss.
Jag vill bara se till att allt är bra. Om det är problem,
du vet, så säg till.
Lawyer kom till mig och var... upprörd över sitt rum.
Skit, också.
SÄKERHETSSPELARE
Ja, du vet, vi kom till hotellet
och mitt rum var så litet att jag tror det hade en syrebehållare.
Kolla rummet. Skojar du?
Spelarna gillade fina rum.
Inte små enkelrum.
Man vill inte sova i en liten enkelsäng
där armarna och fötterna hänger utanför.
Jag tänkte inte på det alls, och sa bara:
"Vet du vad, Lawyer, du kan få mitt rum.
Jag bryr mig inte. Och om det inte är bra
så kan jag inte erbjuda något bättre. Varsågod."
En klädkammare?
Herregud.
- Ja. - Helt galet.
Resten av veckan var det:
"Lawyer, är allt bra? Du vet, är utsikten okej?
Är rummet bra? Har du tillräckligt med plats?"
Du vet, vi skojade om det hela veckan.
Jag tror att tränaren gjorde det för att visa att laget gick först.
Och det satte tonen för att vara redo för det som skulle komma.
Det verkar vara Davids kamp mot Goliat i årets Super Bowl.
New England Patriots med 14-poängs underläge
känner att de kan besegra den mäktiga draken... öh, Rams.
När jag såg Rams innan det 36:te Super Bowl,
så hade de det bästa anfallet i ligan och bara stjärnspelare.
Glöm Ringling Brothers, Rams är den bästa showen.
Deras lag var bra,
de hade snabbhet och explosivitet i alla delar av spelet.
Touchdown!
Rams är en blivande dynasti.
De har det bästa anfallet i landet
och det tredje bästa försvaret i fotboll.
De har vunnit åtta matcher i rad och är storfavoriter.
Warner passar, höger sidolinje,
Marshall är där, touchdown...
Ingen tror att New England
- kan vinna. - Nej.
Alla pratar bara om hur mycket Rams vinner med.
- Men det otroliga är... - Matchen är död, tråkig, över.
Vid 20, tio, fem-yard. Touchdown, Marshall Faulk.
När det gäller tävlan i dagens match
så handlar den fjärde dagens rubriker om Brady och Bledsoe.
- Nu räcker det! - Jag vet att du hatar det.
Men det finns inget annat att prata om.
Matchen har inget av intresse och du vet
att det inte finns något annat att skriva om än kvartsbackarna.
Mycket nonsens har skrivits
om Brady versus Bledsoe de senaste dagarna.
Och vi tänker inte lägga bränsle på elden.
Men, det behöver sägas att Bledsoe
gör oöverträffat långa passningar och...
Jag tror att Bradys ömma vrist är ett problem.
Jag har själv haft en.
I alla fall, det är inte därför vi är här.
- Vi är här för att bidra med fred. - Bidra med fred.
Efter dagens träning förväntas Bill Belichick ta ett beslut
om den enda svåra frågan i Big Easy:
"Vem är förste kvartsback på söndag?"
Den som påbörjade Patriots 12 långa segrarmatcher
eller den som skakade av sig 17 veckors rost
för att rädda laget säsong förra helgen mot Pittsburgh?
Efter träningen kallade Belichick upp mig till sitt rum.
Han satte sig ned och sa: "Tommys vrist verkar bra.
Vi hinner bara göra en kvartsback redo,
och vi kommer att köra på Tom den här veckan." Och...
KVARTSBACK
Det var... Det var bittert.
Det var bittert, så bittert.
Sett från Drews synvinkel så ville han spela.
Och det är en tuff sits för en veteran.
Hur känns det, Drew?
Du vet, jag är självklart väldigt besviken.
Men när jag ser tillbaka så är jag nöjd med de beslut som Belichick har tagit.
Han bestämde och...
...det var bra att han tog det beslutet.
Eftersom det har varit som det har under året, jag...
...gör vad jag kan för att hjälpa honom att vinna matchen.
Och...
Jag menar, Drew kunde ha rört till en massa saker.
Men även om Drew var frustrerad så stöttade han Tom.
Det betydde mycket för mig.
Allt som Belichick säger om att göra sitt jobb och sätta laget först,
Drew gjorde det till 100 %.
Jag menar, en hundra miljoners-kvartsback
som gör vad som är bäst för laget.
Jag tror att Patriots succé började där.
- DET 36: - TE SUPER BOWL DEN 3 FEBRUARI 2002
Mina damer och herrar,
välkomna till det 36:te Super Bowl.
Möt Nationella fotbollsligans mästare, Saint Louis Rams.
När man växer upp som fotbollsspelare
drömmer man om att bli presenterad på Super Bowl.
Och springback, från San Diego-regionen,
nummer 28, Marshall Faulk.
De säger ens namn, nummer och position
och så springer man ut inför hela världen.
Nummer 88, Torry Holt.
Här och nu. Idag!
- Så är det. Idag. - Idag!
Det är ett extatiskt ögonblick för spelare.
Och New England Patriots rör sig in i tunneln
för att bli erkända och presenterade.
Nu kör vi.
Vad gör vi? Vad gör vi?
Vi bara: "Vad gör vi?"
Sen hörde jag någon skrika: "Vi springer ut som ett lag!"
Alla tillsammans.
Det är hur vi tog oss hit. För att vi är ett lag.
Vi ska skaka om världen.
Och nu, de vill bli presenterade som ett lag,
här är Amerikanska fotbollsmästerskapens mästare,
New England Patriots.
När jag såg det tänkte jag:
"Herregud! Här kommer de. Mitt lag."
"Välkomna..." Jag får gåshud bara av att säga det.
"...New England Patriots."
AFC-MÄSTARE
Ja!
Det var rött, vitt och blått. Det var Amerika.
Vilka man än hejade på, det var oviktigt i den stunden.
Vi var ett.
"LÅT FRIHETEN HÖRAS"
Vi var Amerikas lag. Våra färger, allt.
Vi hade ett ansvar på grund av 11/9 och vad nationen hade gått igenom.
Vårt tema var att vi var ett. Vi var tillsammans. Vi var ett.
Nu kör vi!
Jag vet inte vad det betydde för Amerika.
Men jag vet att när jag stod vid sidolinjen
och såg rött, vitt och blått på läktaren,
Patriotsfan så långt ögat såg, så tänkte jag:
"För i helvete."
Amerika älskar någon i underläge. Jag förstår det.
Men med det sagt, det gjorde mig så otroligt förbannad.
Och vi tänkte allt visa dem.
Adam Vinatieri startar matchen här i New Orleans.
Han rör sig mot bollen och det 36:te Super Bowl har börjat.
Och Murphy bryter sig ut ur klungan åt höger.
Han vet vad han gör.
Den bästa showen på planen,
inte bara det bästa anfallet i fotboll i år, men kanske det bästa någonsin.
- Gör det, Rams! Kom igen! - Kör hårt!
De var tekniskt skickligare,
men de var inte ett tufft lag.
Jag bara: "Vet ni vad? Jag har tröttnat på att höra om sprintlaget.
Jag orkar inte höra om hur snabba och atletiska de är.
Det här är fotboll. Vi ska sparka arslet av dem."
Där får ni. Slå dem hårt!
Vi behövde spela annorlunda.
Vi behövde gå i närkontakt, vara tuffa, otäcka.
De man inte vill möta i en mörk gränd.
Warner tacklas.
De knuffar omkring honom idag.
Bill Belichick sa till mig: "Enda chansen vi har att vinna
är att gå i närkontakt,
och vi måste ta poäng på andra sätt än med vårt anfall."
Warner redo att passa, blitzen anfaller.
Passningen genskjuts!
Ty Law fångar den oväntat! 30, 25, 20, 15-yard!
Touchdown!
Ty Law till målområdet för en touchdown.
Och Patriots är i ledningen.
Jag tänker inte ljuga.
Det var nog en av de bästa genskjutningar jag någonsin gjort.
Det var den sortens genskjutning som vi oftast tappar,
för det är som: "Skojar du? Du ska väl inte... tss!"
"Jag... Vad håller du på med, Kurt? Du kommer inte att kasta."
Något som hände under matchen, som Bill var bra på,
var att han sa, enligt spelarna: "Lyssna, häng er på mottagarna,
håll fast dem i tröjorna.
De säger inte uppehållande eller förhindrande av passning i Super Bowl.
De säger det inte. Och när de gör det...
okej, jag lägger av.
Och sen gör man det igen lite senare."
Så det var vad de gjorde.
Jag sa aldrig något om det.
Och vet du varför? De gör så...
Ja, allt sånt.
Men det var så det var.
Om man kan komma undan med det, så varför inte.
Och han kom undan.
Brady för ett kast, tittar, passar till höger.
Touchdown, David Patten!
En åtta-yardspassning av Tom Brady.
Vem hade trott att New England Patriots
skulle explodera offensivt?
I finalens halvlek ledde vi med 14-3.
NÄR RAMS TYSTNAR
Och när laget sprang av planen tittade pappa på mig och sa...
Fjorton mot tre?
PATRIOTS ÄGARE
Vad ska jag säga om vi vinner?
Jonathan började skriva ned stödord.
Jag kände mig skyldig.
Eller vidskeplig.
Man ska inte utmana ödet.
Det är tufft att komma tillbaks från ett underläge i Super Bowl.
Kan någon göra det
så är det ett explosivt lag som Rams.
Kom igen, Rams, kom igen, Rams!
Visst, i första halvlek kastade Belichick in oväntade överraskningar.
Men jag bryr mig inte.
Vi besegrar er med det vi kan.
Kom igen, kompis. Nu kör vi.
Warner, för en passning.
Passar ned längs planen. Faulk fångar.
Inuti tio till åtta-yardslinjen. Men han stannar där.
Rams vinner mark.
Nu har vi er på tårna. Det är det vi vill,
att ha dem på tårna.
Andra och mål.
Kvartsbacken fintar. Touchdown, Kurt Warner.
In i målområdet utan en skråma.
Oj, det var enkelt, va?
Och Patriots ledning hänger nu på en touchdown.
Vi hindrade deras mål i stort sett under 50 minuter.
Och de sista tio minuterna bröt helvetet löst.
Rams anfall har vaknat till liv i den fjärde perioden.
Tackla honom!
De ska inte vinna. Nu kör vi.
De ska få se.
- Ta dem. - Inga straff.
Öka trycket, öka trycket. Kom igen!
Warner passar åt vänster.
Den är vidöppen vid tio-yardslinjen.
Rätt på fem-yardslinjen. Touchdown, Saint Louis.
Och Rams är tillbaka.
En hjärtskärande fjärde period för Patriots.
Det är oavgjort 17 -17 med 1,30 minuter kvar på klockan.
De måste förhala spelet.
De måste spela för övertid.
Jag tror inte att de vill forcera något.
De vill inte göra något dumt.
Vi kunde ha spelat defensivt och fått sudden death-övertid.
Men Bill sa i hörlurarna: "Okej, Ernie, vad vill du göra?"
Och jag sa: "Bill vi är slutkörda.
Om de tar bollen igen så vet jag inte om vi kan stoppa dem."
Jag menar, det var sista försöket.
Vi måste försöka ge Adam Vinatieri
en chans att vinna åt oss utan övertid.
Jag gick till tränare Belichick och han sa: "Vi kör."
Och han sa: "Ta bara hand om bollen!"
Och Drew stod bredvid mig
och han knuffade sig längst fram och sa: "I helvete heller."
Någon sa till Tom:
"Var försiktig."
Som: "Vi är i underläge i matchen.
Ingen förväntade sig att vi skulle vara här."
Jag menar, skit i det. Kör!
Brady i formation.
Jag tycker inte att Patriots idé är smart.
Med ryggen mot sin egen 20-yardslinje, utan några timeout kvar.
Jag skulle spela för övertid.
Och alla bara: "Åh, helvete", du vet,
"ska vi kasta den?"
Mitt självförtroende gick upp och ner det året.
Och jag visste verkligen inte vad jag kunde göra,
bara att mina lagkamrater trodde och litade på mig.
För mig var det som att: "Vi chansar och kastar en passning."
Brady tar bollen. Här kommer försvaret.
Han kommer undan, kastar över mitten.
Den fastnar där, efter 21-yardslinjen.
De har 1,09 minuters speltid kvar.
De måste snabba på.
Brady tar bollen.
Passar till J.R. Redmond.
Trettio, 35, till 40 och mål.
Klockan tickar ner i en av de bästa Super Bowl-matcherna som någonsin spelats.
Brady tar bollen.
Kliver, kastar, fångad!
Troy Brown vid 40.
Han är till vänster om 37-yardslinjen, bollen går ut.
Nu börjar jag gilla deras idé.
Så, där var vi och drev oss framåt mot målområdet.
Det var surrealistiskt.
Där är Brady. Han ger den till Wiggins.
Nerför 30 och nu är de utan tvekan inom skotthåll för ett sparkmål.
Kanske kan han kasta bollen på marken så att klockan stannar.
Han gör det.
Sju sekunder.
De har Vinatieri inom skotthåll.
Jag minns den dagen på läktaren,
jag drömde om att vinna Super Bowl.
Det betydde så mycket för oss.
Nu kör vi!
Och äntligen var vi så nära.
Okej, sju sekunder kvar
och Adam Vinatieri är redo för en vinst med ett sparkmålsförsök på 47-yard.
Vi hade väntat i 42 år.
Allt hängde på den sparken.
Bollen är i luften. Och det är...
...mål! Det är mål! Det är mål!
Adam Vinatieri sätter ett 48-yards sparkmål och spelet är över!
Och Patriots är Super Bowl-mästare!
Patriots är Super Bowl-mästare!
Det bästa laget i Nationella fotbollsligan, NFL.
Adam Vinatieri, 48 yard.
Åh, herregud!
Vilket avslut!
Vilket avslut på mästerskapen!
Åh, herre jösses.
Jag borde prata med dig och ingen annan. Alla tvivlade på oss.
Vilken promenadseger. Promenadseger, va?
New Englands fans har väntat i 42 år på den här dagen.
Andlighet, tro och demokrati är hörnstenarna i vårt land.
Vi är alla "patrioter".
Och ikväll är Patriots väldsmästare.
...när man kastar en långpassning för touchdown
och sparkmålet är precis lika bra.
Där satt den, tolvan.
- Du är bäst. - Du är bäst.
Tom Brady och Bledsoe tillsammans.
Vad säger du Tom Brady. Hur känns det?
- Helt otroligt. - Följ mig.
Vad säger ni om den?
Vad säger ni om den! Vad säger ni om den!
Jag hade drömt om det hela livet.
Och det var... Det var...
Det var sjujäkla underbart.
Men jag var helt slut efteråt.
Bollen är i luften! Bollen är i luften!
Jag festade inte med resten av laget.
P-A-T-S! Pats! Pats! Pats!
Nästa dag satte jag mig i bilen och tränare Belichick...
Han satte sig i och han var fortfarande full.
Det stank fylla.
Men jag minns att han sa... "Tja... Tom...
Du har haft ett fint år."
Du vet. Och...
Det var hans sätt att ge mig beröm.
Pats återvände hem segerrika
och med extra bagage från New Orleans, Super Bowl-trofén.
Hundratals tålmodiga fans mötte dem,
ivriga att fira slutet på årtionden av lidande...
SUPER BOWL-MÄSTARE
Jag svär, nästa dag...
KRÖNIKÖR, BOSTON GLOBE
"Hände det... Hände det verkligen?
Vann Patriots Super Bowl?"
Det var ofattbart för alla Boston-fans.
Över en miljon i New England har trotsat kylan
för att ge ett varmt välkomnande
till världsmästarlaget.
En kvinna kom fram till mig och sa:
"Jag ville bara tacka dig.
Min farfar sa att han nu kan dö som en lycklig man."
Och det slog mig. Jag bara: "Wow."
- Patriots. - Nummer ett, nummer ett!
Tack ska ni ha!
Tom Brady... Super Bowl-mästarnas kvartsback
kommer att få så mycket uppmärksamhet, så många chanser.
GIFT DIG MED MIG, TOM!
Efter Super Bowl förlängde de hans kontrakt med fyra år,
för ungefär sex, sju miljoner dollar per år.
Vi älskar dig, Tom!
Helt plötsligt slog det honom:
"Det här är min nya verklighet."
En dag åkte vi bil och han sa bara:
"Nugent, jag är miljonär."
Och jag sa: "Ja, Tom, det är du."
Och han bara: "Nej, nej, nej. Jag är miljonär."
Och jag kommer aldrig att glömma det ögonblicket,
låten "Black Betty" kom på, på radion, och han vred upp volymen
och vi spelade luftgitarr och firade hans nyfunna rikedom.
Välkomna
världsmästaren Tom Brady från New England Patriots.
Välkommen tillbaka, grattis.
Tom Brady blev den mest eftersökte,
glöm fotbollsspelare, han blev en personlighet, en kändis.
Han åkte i en cab på Disney World.
Han var på alla tidningars omslag.
Och jag menar inte baraSports Illustrated.
Hans popularitet fullkomligen exploderade.
Tack så mycket.
Vita huset ringde och sa att de ville att Tommy
skulle sitta bredvid presidenten när han talade till nationen.
Och ESPY går till... Tom Brady.
Patriots var magiska.
Alla ville dricka från källan de drack ur,
för allt de rörde vid blev till guld.
Det 38:de Super Bowl.
Carolina Panthers och New England Patriots.
Patriots spelar för sin andra Super Bowl-titel på tre år.
Från 41-yard.
Det ser bra ut!
New England Patriots är Super Bowl-mästare.
Bill Belichick ansågs vara ett geni, en fotbollsmästare.
Tom Brady jämfördes med Joe Montana, hans barndomshjälte.
Du tvivlade väl inte?
Kraft har blivit en av de mäktigaste ägarna inom sport.
De tre var högst ansedda i NFL-världen.
För två år sedan lovade jag er
att det inte skulle dröja länge innan vi vann en till mästerskapstrofé
för alla i New England.
Och här är den!
Vi vann två Super Bowl på tre år.
Och en av mina lagkamrater sa:
"Bru, kom hit. Lyssna, vi har vunnit två av tre.
Om vi vinner tre av fyra så blir vi en dynasti."
Och det var första gången någon sa det högt.
Och det fick mig att tänka på vad det skulle innebära.
Det är då man blir besatt av att vinna.
PÅ VÄG MOT EN DYNASTI!
Det är då man inser att: "Det kan inte sluta nu."
Välkomna till det 39:de Super Bowl.
Vi har New England Patriots
som försöker vinna för tredje gången de senaste fyra åren.
Om de vinner idag så blir de en dynasti.
Det är svårt att förklara det för folk,
men spelet är som en drog.
För varje gång man segrar så vill man
ha lite mer.
Det högsta ruset som man känner när man vinner
söker man sedan för evigt.
Brady... passar och den fångas. Touchdown.
Vi var ett gäng...
...som blev beroende tillsammans.
Lyssna, kan vi lägga lite mer tid på att göra vårt jobb
och lite mindre på att snacka skit och knuffa dem.
Bara göra vårt jobb och fokusera på nästa spel.
Och vi eggade på varandra.
Nu överlever vi! De kanske rör till det. Okej?
Och några vet det, andra inte och en del bryr sig inte.
Donovan McNabb...
Nerför mitten och passningen genskjuts av Harrison som fångar den.
Och New England Patriots är 2000-talets första dynasti.
PATRIOTS DYNASTI!!!
Ens relation med drogen förändras under tidens gång.
Efter att man vunnit känner man, istället för eufori,
bara lättnad.
Och när man förlorade, det var... det var...
...tungt.
Denver har tröttnat på att alla pratar om New England.
De springer efter Brady och tar bollen från honom.
Hans passning genskjuts i målområdet.
Det är Bailey. Bailey springer längs sidolinjen
och han klarar sig ifrån den enda som kunde ha stoppat honom.
Snacka om vändning!
Och det ser ut som att Patriots makalösa rad med segrar
har mött sitt slut.
Man gör allt och vadsomhelst för att döva rädslan över att förlora.
Allt.
NFL-funktionärer undersöker om
Patriots film av Jets försvarstränare under söndagens match på Meadowlands
är fusk eller inte.
Det är århundradets lag.
Tre mästerskapstitlar.
Jag vill inte tro att Belichick och Patriots fuskar.
Jag vet inte vad svaret är,
men svärtar det ner allt de har åstadkommit eller inte?
UNDERTEXTER: MY JOHANSSON