וכאשר נותרו עשר שניות...
סופרבול 42 -
מונחת על הכף העונה המושלמת.
הג'איינטס זכו בסופרבול.
ההפסד בסופרבול ב-2007 היה קשה מאוד.
חשבתי, "מה לעזאזל?"
באותה השנה, שלטנו בליגה. השמדנו קבוצות.
איך הפסדנו?
ואם יש משחק אחד שהייתי משנה, זה המשחק ההוא.
אבל זה בלתי אפשרי.
אני חושב שמה שאתה מבין על פוטבול ועל החיים
זה שאתה אף פעם לא באמת שולט בהם.
זה היה לקח קשה עבורי.
לאחר חמישה חודשים מחנה אימונים, 2008 -
אני נזכר בעונה הקודמת...
אני יודע ששמעתם אותי אומר, "שנה שעברה לא חשובה.
לא אכפת לנו משנה שעברה."
אבל אני מקווה שלעולם לא תשכחו את 16 הניצחונות האלה.
היו לי עונות של 5-11. היו לי עונות של 7-9.
אלה העונות שאתה רוצה לשכוח, תאמינו לי,
לא את העונות של ה-0-16.
המאמן, אפשר להגיד משהו?
בהחלט.
כשאני חושב על העונה הקודמת,
לא סיימנו כפי שרצינו לסיים,
אבל אנחנו יודעים מה חלקנו, ואני מקווה שלמדנו מזה.
ואני מקווה שניקח את זה קדימה. ואני תמיד מתרגש
כשאני חושב על דברים שמאוד חשובים לי.
אז... תודה.
אם עוד מישהו רוצה להגיד משהו על העונה,
עכשיו זה זמן מצוין.
כי אנחנו ממשיכים הלאה.
אחר צהריים טובים, כולם, ביום יפהפה בספטמבר בניו אינגלנד.
יום מושלם לפוטבול
ויום מושלם לפתיחת עונת 2008 של הפטריוטס.
קדימה! - כן, מותק.
אנחנו יודעים מה עלינו לעשות. ניצחון בשלוש.
אחת, שתיים, שלוש. - ניצחון!
הייק!
מסירה מהירה של בריידי.
וזה הדאון הראשון.
הייתי ממש מוכן לחזור ולתת עונה נהדרת.
מרבית הקבוצה הייתה אותו הדבר, אז חשבנו,
טוב, נוכל לזכות פה בגאולה.
בריידי מוסר.
וכדור מהיר מטום הנהדר.
הציפיות גבוהות שזו תהיה העונה
שבה הם ילכו עד הסוף.
טום בריידי נפגע בברך!
טום בריידי קיבל מכה קשה ברגל שמאל.
ואומת הפטריוטס עוצרת את הנשימה עכשיו.
נפגעתי בדיוק כשדרכתי על הרגל.
הברך שלי התרסקה לחלוטין.
תמיד אמרתי שכאשר נפגעתי, הייתי הראשון לקום.
זו הייתה הדרך היחידה שלי להראות שאני קשוח.
כאשר נפגעתי, וידאתי שהם לא ידעו שכואב לי.
אבל זה לא הפסיק לכאוב. זה היה ממש חזק.
הרופא רץ אליי ובדק את הברך שלי
וידעתי לפי המבט בעיניים שלו, ידעתי מה זה אומר.
הם עוזרים לטום בריידי לרדת מהמגרש.
כרגע כולם פה
תוהים מה חומרת הפציעה של טום בריידי.
אני חושבת שהדאגה הכי גדולה
כשאת צופה ביקירך משחק פוטבול, זו פציעה.
טומי סבל מהרבה מאוד פציעות.
והוא המשיך לשחק למרות זאת.
אבל פשוט ידענו... שהפעם זה שונה.
כמובן שאנחנו מרגישים רע בגלל טום,
בגלל הפציעה וזה נורא לראות מישהו נפצע.
אף אחד לא עבד קשה יותר ועשה יותר עבור הקבוצה הזו מאשר טום,
אז זו מכה קשה עבורו. הוא שיחק בעמדה אחת.
הוא שיחק טוב מאוד ומישהו אחר ישחק בעמדה הזו עכשיו,
וכל השאר צריכים להמשיך לעשות את עבודתם, כמו תמיד.
כמו שהם תמיד צריכים לעשות.
איך טום קיבל את החדשות?
אני מניח שכפי שהיית מצפה.
אוהדי הניו אינגלנד פטריוטס
קיבלו את החדשות שהם חששו מהן היום.
הפציעה של הקוורטרבק טום בריידי תשאיר אותו בחוץ למשך כל העונה.
הקוורטרבק שובר השיאים של הניו אינגלנד פטריוטס
קרע את הרצועה הצולבת הקדמית, רצועה חשובה בברך השמאלית.
האם זו מהמורה בדרך או בעיה גדולה מאוד?
זו בעיה גדולה
כי אין לנו מושג איך הוא יחזור אחרי פציעה חמורה כל כך.
אחרי המשחק הלכתי לבקר את טומי.
והרגל שלו נחה על כריות והוא היה כמו...
בחור צעיר שמירר בבכי.
זה היה קשה. זה היה רגע קשה מאוד.
זו הייתה פציעה רצינית. הרצועה הצולבת הקדמית שלי נקרעה.
אתה רואה הרבה פציעות כאלה אצל קוורטרבקים לאורך השנים.
זו פציעה שמסיימת את העונה,
אבל נכנסתי למשרד של המאמן בליצ'יק ואמרתי,
"אני רוצה לשחק. אטפל ברצועה הצולבת שלי בסוף השנה.
אני יכול פשוט לשים על זה מייצב ברך. אדביק את זה ואשחק לאורך כל העונה."
אני זוכר את מה שקרה אחרי שהוא נפצע בברך.
טום בריידי מוסר את הכדור.
חשבתי, "הרגע קרעת את הברך שלך ואתה משחק".
אז אמרתי, "לעזאזל, בנאדם! אתה תהיה בסדר?"
פתאום הוא נכנס לחדר האימונים
כדי לקבל אישור לחזור לשחק.
הוא חזר, הטיח את ספר המהלכים שלו ואז הוא התחיל לקלל.
הוא אמר, "אני מצטער. לא אשחק איתך היום".
משהו כזה. היה לו קשה לקבל את זה.
לא ראיתי אותו יותר אחרי זה. זהו זה.
התקווה נקרעת לגזרים -
אני לא חושב שטומי פספס משחק
בכל העונות מאז שהוא התחיל לשחק,
ועכשיו הוא סיים את העונה.
אני חושב שהפגיעות שלו התחילה לתת את אותותיה בגדול...
כי הוא צפה, במשך השנים,
בשיטת הפעולה של המאמן הראשי שלנו.
כל השחקנים היו ניתנים להחלפה.
ביל היה אדם רציני מאוד.
הוא היה קר. הוא היה מחושב.
אם אתה לא כשיר לעלות על המגרש, אם אתה לא מסוגל לעשות זאת,
אתה לא מועיל לקבוצה. רחוק מהעין, רחוק מהלב.
בלדסו רץ ימינה.
הוא חטף מכה.
טום בריידי, הקוורטרבק שבשנתו השנייה בקבוצה, נכנס למשחק.
אני חושב שיש אלמנט אצל טום
שנותן לו מוטיביציה בגלל הדרך שבה הוא השיג את העבודה שלו.
זה היה, "ואו, הייתי שם עם דרו, ודרו היה הכוכב.
הוא ירד מהמגרש לשנייה ופתאום לא הייתה לו עבודה יותר.
אסור לי אף פעם לרדת מהמגרש כי אם ארד ממנו,
הבחור הבא אולי יחכה בפינה."
אצטדיון ג'ילט -
בשנת 1999, טרנט גרין נפצע.
וורנר לקח אותם לסופרבול.
בשנת 2001, בלדסו נפצע.
בריידי לקח אותנו לסופרבול.
ככה זה עומד להיות, קאסל. אז אנחנו סומכים עליך.
קדימה!
השבוע שאחרי המשחק נגד הצ'יפס היה מטורף
כי הרגע איבדנו את טום בריידי.
ועכשיו מוטלת עליי המשימה לצאת ולהרגיע את עצמי
ולהוביל את הקבוצה.
וחשבתי, "אלוהים אדירים!"
זו משימה מפחידה,
וידעתי שאנחנו רק בקצה הקרחון.
ואז כל הרעש מתחיל. כל הרעש מתחיל.
האם קאסל טוב כמו בריידי?
בואו לא נאבד את הראש. בחייכם.
ההתקפה הזו נבנתה בהתאמה אישית עבור טום בריידי
ועכשיו יש להם את הקבוצה הזו עם שחקן שלא שיחק מאז התיכון.
תעצור אותי אם אני משקר.
כל כלי תקשורת גדול רצה לוודא
שכולם בעולם ידעו
שלא פתחתי במשחק מאז התיכון.
הפעם האחרונה שבה מאט קאסל פתח במשחק באור הזרקורים הלאומי
הייתה לפני 14 שנה, כשחקן בסיס ראשון בליטל ליג וורלד סיריס.
למה הפטריוטס לא הביאו שחקן ותיק כגיבוי? והתשובה היא
שבליצ'יק באמת מאמין
שהילד הזה מעניק לו סיכוי טוב יותר לנצח במשחק.
זה באמת הניסוי הגדול.
כמה מזה קרה בגלל טום בריידי?
כמה מזה קרה בגלל בליצ'יק ומה שהוא בנה שם?
כמאמן, להחליף את טום בריידי זו הייתה החלטה קשה.
טום הוא השחקן הגדול ביותר בכל הזמנים,
אבל אתה תמיד מנסה למצוא דרך לנצח. זה משתנה משנה לשנה.
זה משתנה עם שחקנים שונים על המגרש.
אבל בכל שבוע תמיד הרגשתי שיש נוסחה שאיכשהו
מעניקה לך את ההזדמנות הטובה ביותר לנצח.
ביל בליצ'יק מאמן ראשי -
ג'-ט-ס, ג'טס!
אלה הפטריוטס והג'טס.
חם ולח באצטדיון ג'איינטס.
איך ייראו החיים עבור הפטריוטס אחרי טום בריידי?
אני זוכר את הלחץ שהרגשתי לפני שעליתי למגרש.
המאמן בליצ'יק ניגש אליי ואמר,
"מאט, אנחנו לא מביאים עוד מישהו.
אז אל תדאג בקשר לכל הצקצקנים, כל האנשים שיפקפקו
במה שאנחנו עושים בעמדת הקוורטרבק.
אתה תהיה בסדר. פשוט תמשיך בשלך."
הנה מאט קאסל במרכז,
הוא פותח משחק בפעם הראשונה בקריירת האן-אף-אל שלו.
הוא מוסר את המסירה הראשונה שלו והיא טובה.
הכדור מגיע לפולק.
קופן מוסר אחורה. וקאסל רץ עם הכדור...
זו עבודה טובה.
הוא ימשוך את הכדור למטה וירוץ.
אם אתה מגן או אחראי לתקל את הקוורטרבק, תיזהר.
ניסיון שלישי ושער. זה מוריס, למעלה ובפנים.
מאט קאסל מנצח במשחק הראשון שבו הוא פתח.
על זה אני מדבר!
קאסל, אני יודע שלא פתחת במשחק מאז כיתה ז'.
פתחת במשחק היום.
כמאמן, אתה תמיד רוצה להשתמש בנקודות החוזקה של שחקניך,
ולא להחליט על שיטה ולהכריח את השחקנים לשחק על פי השיטה הזו.
במקרה של מאט קאסל, היה לו הרבה כישרון, הוא היה חכם
ואתלטי מאוד, אז ניסינו להתאים את ההתקפה
לנקודות החוזקה ולביטחון העצמי של מאט.
ניסיון שלישי משלושה יארד, הפטריוטס בקו ה-41 שלהם.
הכדור מגיע לקאסל. הוא מתקדם.
הוא ירוץ לקו ה-50 בדאון הראשון.
הוא נשאר על הרגליים עד לקו ה-48 של הראמס.
לרוץ עם הכדור היה חלק גדול מהמשחק שלי.
זה אלמנט אחד של ההתקפה
שאני יכול להגיד בכנות שבריידי לא היה מסוגל לרוץ עם הכדור.
אבל הייתי קצת מהיר יותר ובליצ'יק זיהה את זה.
אז הוא שינה את התוכנית ההתקפית שלנו באופן מושלם.
הנה קאסל. הוא ירוץ שוב.
הוא זכה להצלחה. ותראו את זה!
הוא בורח מתיקול ודאון ראשון.
בהשוואה לטומי, זה צבי שרץ שם.
הם רגילים לראות דבשה שיוצאת מהמכל.
יש להם צבי שם עכשיו. הם צריכים להתכונן לזה.
קאסל יוצא מהשוטגאן. הוא מתקדם. הוא ירוץ.
לקו העשר, החמש, הוא יכניס את הכדור!
טאצ'דאון! מאט קאסל!
כולם חשבו שאם טום בריידי ייפצע, אבוד להם.
זה לחלוטין לא נכון. מאט קאסל הדהים את כולם.
זו האמנות של בליצ'יק.
הוא לוקח את מה שיש לו והוא מתאים את עצמו.
אין בעיה לפטריוטס בלי בריידי -
טומי היה פגיע מאוד באותה התקופה.
מצד אחד, אתה רוצה לראות את הפטריוטס מצליחים.
מצד שני, אתה יושב בצד
והקבוצה משחקת, ואף אחד לא רוצה...
טום בריידי האב אביו של טום -
להרגיש שהוא בר החלפה.
מה המרגש בקשר לזה שמאט קאסל יפתח כקוורטרבק?
הו, כן!
כצופה מהצד אתה מבין שההצגה ממשיכה.
הייתי נחוש לחזור לשחק.
ושלושה ימים אחרי הניתוח, ניסיתי להתנהג כאילו שאני
על-אנושי.
הוא גרם לזיהום ברגל שלו.
זיהום חמור מאוד שהרופא היה מודאג מאוד בקשר אליו.
אבל הם היו צריכים לחזור ולעשות עוד ניתוח.
היסטוריית ניתוחים -
ירדתי הרבה במשקל.
הייתי אפור מאוד.
איבוד משקל - כן, עייפות - כן, חום - כן -
לא הצלחתי לישון. לא יכולתי לשבת... פשוט...
לא יכולתי להזיז את הברך. היא הייתה כל כך נפוחה ו...
זה היה ממש קשה. אבל היו לצידי אנשים נהדרים.
אלכס גררו המאמן האישי של טום -
אני זוכר שטסתי לשם כדי לעזור לו להחלים מהקרע ברצועה הצולבת.
אלה היו ימים קשים.
אלה היו הרבה ימים שבהם ספורטאי,
ספורטאי עילית, ששיחק ברמה גבוהה,
יושב וחושב... יש לו המון זמן פנוי עכשיו.
אתה חושב על חיי המדף של קריירת הספורט שלך.
הפטריוטס מנצחים בתוספת הזמן.
"אלכס, מה אם זה הסוף? מה אם הברך שלי לעולם לא תהיה אותו הדבר?"
שתי זכיות בסופרבול...
הוא היה ברגע השפל של חייו, והוא חשב שהוא לעולם לא ישחק שוב.
כל חייו טומי רצה להיות שחקן פוטבול.
ואנחנו כהורים היינו מודעים לחיי המדף של שחקן פוטבול.
בזמן שהוא חווה את זה, חווינו את זה יחד איתו,
חווינו... את החרדה,
"אתה לא עושה את העבודה שאתה אוהב לעשות."
לאחר שבריידי נפצע במשחק הפתיחה,
קאסל הצליח להשתלב ישר.
קאסל תופס את הכדור ורץ ישר לאנד זון בשביל הטאצ'דאון.
כן!
אני חושב שהילד הזה קשוח מלידה.
דרך מעולה לענות להם. היי, כל היום! אל תורידו את הקצב.
קאסל זורק לכיוון פינת האנד זון.
הוא תופס את הכדור! זריקה מושלמת!
זו הצהרה של הניו אינגלנד פטריוטס היום.
ניו אינגלנד מובילה בעשר נקודות בתחילת הרבע הרביעי.
היי!
שבו! קדימה. היי, חבר'ה, יש לנו דרך ארוכה.
אחד הדברים העיקריים שהבנתי הוא
שלא משנה מה הייתה התוצאה, קיבלנו שיעור בצניעות מבליצ'יק.
אני שמח שניצחנו,
ואני שמח שעשיתם את המהלכים שהייתם צריכים לעשות כדי לנצח,
אבל אנחנו חייבים להבין, אנחנו חייבים להשתפר...
היה חשוב לו יותר מה עשינו לא טוב כי...
הכול מכוון לניצחון.
טוב, וזה כולנו. אבל אנחנו חייבים להשתפר.
רוב המאמנים באן-אף-אל מלמדים פוטבול
והוא מלמד לוחמה.
אנאפוליס, מרילנד -
הוא גדל באקדמיה הימית.
אבא שלו היה המאמן שם והוא למד ממנו הרבה.
סטיב בליצ'יק אביו של ביל -
אהבתי כילד לבלות עם אבא שלי
ולצפות בערב בסרטון של הקבוצה הבאה שעמדה לשחק נגד חיל הים.
היה לי מעניין מאוד לשבת שם וללמוד ממנו
איך להתייחס למשחק.
הוא פשוט... הוא אהב את כל מה שאבא שלו עשה.
הוא רצה לעשות כל מה שסטיב עשה.
הוא לא היה נודניק. הוא היה שם כדי ללמוד.
הוא לא הפריע בשום צורה.
אחרת אבא שלו היה מכה אותו. לא!
ניצחון היום עשוי לאפשר לחיל הים לשלוט במזרח,
וזו סיבה לחגיגה.
זו הייתה סביבה צבאית
בתוך קבוצת פוטבול.
טאצ'דאון! יהיה חם הערב באנאפוליס.
אז חשבתי שככה זה אמור להיות.
מעולם לא ראיתי שום דבר אחר.
אני חושב שזה השפיע מאוד על החינוך שלי, על החיים שלי,
אבל גם על קריירת האימון שלי.
יש לנו שלט אחד פה במסדרון,
בדרך לחדר הישיבות הזה, מבחור בשם סון צו.
זה הציטוט שלו, "מנצחים בקרב לפני שמתחילים להילחם". טוב?
תראו, אני לא אומר שאנחנו במלחמה פה,
אבל אני רק אומר שצריך להבין איך מהלך טיפשי אחד,
עבירה טיפשית אחת, טעות אחת,
זה הסוף עבור כולנו.
אם אתה לא חזק מנטלית,
אתה לא יכול לשחק בתוכנית הזו. זה יהרוס אותך.
לפני שתלכו לישון הערב, תוכלו לצפות גם בזה.
זה די מעורר בחילה.
כאשר בליצ'יק היה מגיע ומראה סרטון בחדר הקוורטרבקים,
הוא היה מראה את המהלכים הלא טובים של הקוורטרבקים.
הוא אפילו לא היה קרוב להשלים את המסירה.
אפשר לראות את כולם מתפתלים בכיסא.
"אלוהים, אני מקווה שהוא לא יראה את המהלך ההוא."
פעם אחת, לא ראיתי בליץ פינתי,
וכיסחו לי את הגב, "בום!"
בליצ'יק נכנס ואמר,
"קאסל, אפשר למצוא פתרון לבליץ הפינתי?
כי אני לא רוצה לכתוב לאימא שלך מכתב שכתוב בו,
'גב' קאסל היקרה, אנחנו מצטערים להודיע לך שהבן שלך מת
כי הוא היה אידיוט ולא ראה את הבליץ הפינתי.'"
אפעיל עליכם יותר לחץ באופן אישי.
אפעיל עליכם יותר לחץ באופן קבוצתי
כי כשאנחנו נכנסים למצבים האלה, אנחנו חייבים לדעת להתמודד איתם.
אלה חיים קשים.
זה קשה, בנאדם!
כמה טיפש אפשר להיות?
ולפעמים...
הבחורים הצעירים...
לא מבינים את זה.
אני תמיד אומר לשחקנים שצריך לדעת לחשוב מחוץ לקופסה
ולהבין למה הוא עושה את זה.
הייתה לך פעם מגבת רטובה? מגבת רטובה?
וכדי לסחוט אותה, להוציא את כל המים עד שהיא מתייבשת?
אני המגבת הרטובה, טוב? וביל הוא הידיים.
אני רוצה שתסחט את הכישרון ממני בכל דרך שהיא. תעשה את זה!
תכין את זה!
תזיז את הידיים ותבצע את המהלכים. תבצע אותם!
אני אכעס, אני אתעצבן,
אבל אני עדיין יודע שזה הכי טוב בשבילי.
וככה ננצח, וננצח באופן עקבי.
קאסל מבצע את סנאפ השוטגאן. הוא לוקח צעד אחורה, מסתכל, מוסר.
רנדי מוס תפס את הכדור!
הניו אינגלנד פטריוטס, ניצחון גדול מאוד עבור ביל בליצ'יק.
עד כמה שהסביבה הזו קשה עבור כולנו,
וכולם יגידו את אותו הדבר,
ניצחנו הרבה כשהייתי שם.
וניצחנו בלי טום בריידי.
קאסל זורק שמאלה. הכדור נתפס.
שלושים וחמש, 40, 45, 50, הוא בדרך למרכז השדה.
הוא ילך כל הדרך. והפטריוטס צוברים נקודות!
היינו בשוונג, בנאדם.
ניצחנו ארבעה משחקים ברציפות בסוף העונה
והיינו במאזן של 5-11.
עדיין לא הגענו לפלייאוף,
אבל סיימנו את העונה ממש מעבר לציפיות.
הלוואי שהיינו משחקים עוד שבוע,
אבל לא יכולתי להיות גאה יותר בקבוצה.
הם עבדו קשה, הם סבלו אותי כל השנה,
הם התמודדו עם הרבה קשיים.
השנה הזו היא הוכחה לאיזה מאמן טוב הוא ביל בליצ'יק.
ביל בליצ'יק כל כך נהדר
שהוא גורם לי לתהות בקשר לגדולתו של טום בריידי.
אתה במאזן 5-11 עם מאט קאסל בעונה הראשונה שלו כקוורטרבק בקבוצה הזו.
הגעתי למצב שבו שאלתי את עצמי,
"מי לא ייראה ככה כשהוא משחק תחת ביל בליצ'יק?"
מאט קאסל מוכיח שטום בריידי הוא קוורטרבק של שיטה -
כל מה ששמענו שאנשים אמרו.
עבור אנשים כמו טום וכמוני,
אלה לא מילים ביקורתיות.
אני לא נפגע מהן. הן נותנות לי מוטיבציה,
כאילו, טוב, אין בעיה,
פשוט נראה לכם.
פוטבול הוא לא משחק של "מגיע לי".
זה משחק שצריך להרוויח את הזכות לשחק בו.
בזמן תקופת השיקום שלי, הייתי נכנס למיטה בערב ומנסה להתעורר למחרת
ולהיות קצת טוב יותר.
זה "זעיר שם, זעיר שם".
קצת פה וקצת שם, ובמהרה,
אנחנו על המגרש, זורקים את הפוטבול,
ואני זוכר את המבט על הפנים שלו. אנחנו כמו שני ילדים בחנות ממתקים.
הוא אמר, "אלכס, אני יכול לעשות את זה עד גיל 50, נכון?"
אני יכול לזרוק...
בהכנה לעונה ההיא, הבנתי שאני צריך לפעול באופן מניעתי
ופרואקטיבי עם איך שאני מטפל בעצמי.
איך לא להישבר?
איך להימנע מבעיות שיובילו אותי לחדר הניתוחים?
התכוונתי לעשות הכול כדי שאוכל לשחק
עד שיימאס לי לשחק.
כשאת רואה מישהו שעושה את מה שהוא אוהב,
למרות הסכנה של נזק גופני, את קרועה.
אבל אני יודעת שטיפלו בו היטב.
הוא עבד עם אלכס והוא טיפל בגוף שלו.
הייתה לו את האהבה והתמיכה של ג'יזל...
של ההורים שלי ושל האחיות שלי.
היה לו את כל מה שהוא היה צריך כדי לחזור.
טרום-עונה 2009 -
טום בריידי במחנה הפטריוטס היום, עם שאר הקבוצה.
האימון הרשמי הראשון שלו מאז שהוא ריסק את הברך
במשחק הפתיחה של העונה שעברה.
בסדר!
הפטריוטס העבירו את הקוורטרבק מאט קאסל לצ'יפס.
העסקה מסמנת שניו אינגלנד כנראה מרגישה בנוח עם השיקום של טום בריידי.
העובדה שמאט קאסל לא שם
מראה שהם מרגישים שטום בריידי יהיה מוכן לתחילת העונה.
אז הנה השאלה שלי עכשיו. מה אם בריידי לא מוכן?
עד כמה אתה בטוח שתוכל להיות
אותו השחקן שהיית לפני הפציעה?
נראה. כלומר...
כפי שאמרתי, קל לדבר ואני יכול לשבת פה ולהגיד לכם
שאשחק עד גיל 80, אבל זה לא משנה.
אעשה את המיטב.
אני לא יכול לחכות להתחיל לשחק.
הפטריוטס נגד הבאפלו בילס -
לפני שנה נזכרנו שהמשחק הזה שכולנו אוהבים
יכול להיות הפכפך ואכזרי.
ברבע הראשון של המשחק הראשון, מכה אחת, וטום בריידי סיים את העונה.
כאשר השחקן המצטיין הנוכחי מחלים מניתוח בברך,
מה הציפיות שלנו העונה מניו אינגלנד?
הכול סובב סביב מס' 12. לפני שנתיים, בעונת 2007
הוא היה השחקן ההתקפי הפורה ביותר
בהיסטוריה של ליגת הפוטבול הלאומית.
כולנו צופים ומצפים לראות אם זה אותו הבחור.
זו ההתחלה של מסע ארוך. ניצחון בשלוש.
אחת, שתיים, שלוש. - ניצחון!
בריידי חזר! -
חזרה ענקית.
אחרי 53 שבועות, ניו אינגלנד מברכת את בריידי בחזרה.
קדימה, תתכוננו!
חמישה יארד.
לבריידי יש זמן.
אבל הכדור חולף מעל לידיים והמסירה לא מושלמת.
טום היה קצת חסר מנוחה. אשים עין על הרגל הפצועה הזו.
כל מי שחוזר מפציעה רצינית כמו זאת,
לא אכפת לי מי אתה, הרבה פעמים תהיה ירידה חדה ביכולות.
בריידי רץ לכיוון השני. המסירה לא הושלמה.
זו הפעם השלישית שראינו שאחת מהמסירות המתוזמנות האלה
שהפטריוטס אוהבים לא הושלמה.
בריידי!
טום, תראה... תירגע, חבר.
תתרכז לפני שאתה זורק, בסדר?
אני מקבל את הכדור ישר לידיים.
לזרוק לקווין שם?
פגעו בי כשזרקתי את הכדור.
פגעו בך? - כן! הוא עשה בליץ.
ניסיתי לזרוק את הכדור מעליו כי הבחור עמד ממש לפניו!
בסדר, הזריקה למרוני?
הכדור היה בידיים שלו! - זה היה מעל הראש שלו.
אה, הזריקה ההיא? - כן. פשוט...
פשוט תתרכז, בסדר? - כן.
שישה מתוך שישה מהלכים בדרייב, הרבה מהלכים קצרים.
הוא זורק את הכדור עכשיו למרכז למוס.
תראה את האיזון. העיניים למטה.
הרגל השמאלית שנטועה בקרקע. הרעש של הכדור כשהוא זורק אותו.
זה טום בריידי. - זה יפה.
טום בריידי מתחיל להתחמם.
היה אפשר כמעט לחוש בביטחון שלו כשהוא יצא מההאדל.
כדור למרכז, טאצ'דאון! בנג'מין ווטסון.
טאצ'דאון!
איזה משחק פתיחה של טום בריידי בעונת 2009.
כשצפיתי בו ב-2009, במשחק הראשון שלו,
הוא חידד את היכולות שלו.
והוא מסר את הכדור כל כך טוב באותו היום.
והתרוממות הרוח והאושר שמגיעים מזה שאתה מצליח לשרוד
ארבעה רבעים של משחק פוטבול.
התרגשתי כל כך בשבילו כי אני יודע כמה קשה הוא עבד כדי להגיע לשם.
מה אתם אומרים על ניצחון ביום שני בערב?
הו... כן!
בריידי נראה ממש טוב במשחק ההוא.
זה היה סימן שהוא חזר.
אז אם אתה אוהד של הפטריוטס, אתה אומר,
"אלה בריידי ובליצ'יק ביחד שוב.
הקבוצה הזו תחזור לסופרבול."
ניסיון שני ושער, המשחק תלוי על הכף.
ו... השמטת כדור. הכדור השתחרר.
לעזאזל!
אלוהים אדירים! השמטת כדור באנד זון.
הפטריוטס פספסו הזדמנות פז.
אבל כשראינו את שאר הקבוצה משחקת,
ההתרגשות נעלמה.
דרייב... סנאפ לא טוב, אבל הוא מצליח למסור.
בס משתחרר. קו החמש, אנד זון. טאצ'דאון, מיאמי.
והמהמורות בדרך של ביל בליצ'יק וניו אינגלנד ממשיכות.
צפיתי בפטריוטס אתמול
ואני חושב שהם נפטרו מהרבה שחקנים ותיקים חכמים מאוד.
מייק ורייבל, רודני הריסון, טדי ברוסקי.
אתה לא יכול להיפטר מחצי תריסר שחקנים טובים וחכמים כל כך.
השחקנים הוותיקים האלה פרשו או עברו בטרייד.
החבר'ה האלה היו שחקנים חשובים מאוד
כי הם גרמו לשחקנים צעירים יותר להאמין בסגנון של ביל.
אנחנו הולכים לאימונים, מריצים את המהלכים, יושבים בפגישות,
לפעמים חצי מעולפים, ולא ממש מקשיבים.
יש רק משחק אחד בשבוע הבא עבור אחת משתי הקבוצות האלה.
אז זה משחק על החיים ועל המוות.
ללא השחקנים הוותיקים האלה,
כמה שחקנים חדשים לא אהבו את צורת האימון של בליצ'יק.
למה שאקשיב לו כשהוא מקלל אותי בפגישות קבוצתיות,
כשהוא נוזף בי? איפה התמורה שלי?
הוא זורק את הכדור למרכז המגרש...
הוא פנוי לגמרי בקו ה-50 יארד. הוא ילך כל הדרך בשביל טאצ'דאון.
אין לנו חוזק מנטלי.
אני לא מצליח לגרום לקבוצה הזו לשחק כמו שאנחנו צריכים לשחק.
אני פשוט... לא יכול לעשות את זה.
זה מתסכל כל כך.
היו לנו בחורים כמו טום בריידי שהבינו את זה.
אבל בריידי לא יכול לעשות הכול.
ניסיון ראשון בקו ה-10, מהחצי שלהם.
המסירה מגיעה לרץ האחורי שרץ לאורך קו ה-25, ה-30,
ה-35, ה-40, ה-45, ה-50.
הוא ירוץ אולי כל הדרך!
ריי רייס רץ 83 יארד
במהלך הראשון של המשחק.
אנחנו אף פעם לא עושים את מה שאנחנו צריכים לעשות!
הם גברו עלינו מהסנאפ הראשון
ולא עשינו שום דבר כמו שצריך בשום שלב של המשחק.
יש לו זמן למסור.
עכשיו הוא מוסר רחוק, עמוק ימינה, סם אייקן.
הכדור נחטף מידיו של אייקן.
לעזאזל!
זה סוף המשחק וסוף העונה.
אסון עבור הפטריוטס וניצחון 14-33 של בולטימור.
הפטריוטס לא הגיעו למשחק.
האם הפטריוטס כפי שהכרנו אותם בעשר השנים האחרונות אינם?
הלבלרים, זה היה כמו להודיע על לוויה.
"השושלת מתה, קבורה ונמצאת בעבר."
זה היה נורא.
אתה מרגיש שהקבוצה הזו התרחקה
מהדרך הישנה של הפטריוטס?
התחושה היא שפעם זה לא היה קורה.
היו כמה דברים שלא עשינו כמו שצריך
במהלך השנה.
ואני חושב שיש דברים שלא עשינו כמו שצריך היום, אה...
חלק מזה זה חוזק מנטלי ולהתקדם הלאה ולהגיד,
"השנה הדברים לא הסתדרו כפי שרצינו.
בשנה הבאה נהיה הרבה יותר טובים."
כולם הבינו שאנחנו צריכים לעשות כמה שינויים גדולים.
אנחנו צריכים דראפט טוב כי אנחנו צריכים להתחיל להזיז דברים.
נשארו 6:39 דקות. - מה יש לך?
חיפשנו שחקן קשוח ועוצמתי.
נשארו ארבע דקות. ארבע דקות.
בסיבוב הרביעי, מצאנו בחור שאהבנו.
היו כמה בעיות מחוץ למגרש.
עוד כמה זמן, ג'ימי? - שלוש דקות.
חשבנו, "יש פה סיכון מסוים,
אבל זה הגיוני לקחת את הסיכון."
אבל במבט לאחור, כמובן, לא הבנו
את הממדים האמיתיים של הבעיה.
בסדר. - אתה מוכן?
כן, אני מוכן.
ארון הרננדז טייט אנד -
הפטריוטס בחרו בארון הרננדז.
הטייט אנד ששיחק בפרו בול, ארון הרננדז,
הורשע ברצח היום.
לבטח ישאלו את הפטריוטס
מה הקבוצה ידעה אז, והאם הם העלימו עין?
תרגום כתוביות: יעל אביבי