Отже, поїхали.
Приготуйтеся до фантастичного фіналу.
Залишився один гол.
52-Й СУПЕРБОУЛ 4 ЛЮТОГО 2018 РОКУ
«Філадельфія Іґлс» намагаються перемогти в серйозному матчі.
Це надважливий матч.
Захват — і м'яч у кінцевій зоні!
І час закінчується.
ЧЕМПІОНИ СУПЕРБОУЛУ
Для Білла Белічіка — це поразка в Супербоулі.
Для Тома Брейді — просто феноменальний матч.
Сумарна дистанція кидків Брейді — 505 ярдів.
Це найбільше за всю історію матчів плей-офу.
Томова гра була найкращою грою Супербоулу всіх часів.
П'ятсот ярдів, так?
Що він зробив аж так добре в тому матчі?
Ну, знаєте, їхній напад, він...
вони забили більше голів, ніж ми.
Тож...
віддамо належне їхньому штату й працівникам.
Ви відчуваєте, що вас цінують за те, чого ви досягли?
Я маю право мовчати.
БРЕЙДІ «МАЄ ПРАВО МОВЧАТИ» ЩОДО БЕЛІЧІКА
У 2018 році в центрі нашої, ЗМІ, уваги було:
«Що ж, що буде далі?» Бо Том, вочевидь, сердитий.
Каже, що має право мовчати.
Неприязнь була очевидна.
Було помітно, що він більше не міг працювати з Біллом.
Здавалося, що це кінець.
ХТО ПІДЕ ПЕРШИМ: БЕЛІЧІК ЧИ БРЕЙДІ?
Напруження між Біллом і Томом було очевидним.
ПРИЙШОВ ПЕРЕЛОМНИЙ МОМЕНТ
Я запросив Тома до себе додому
й попросив розповісти, що відбувається.
Під час міжсезоння 2018 року
ви із Жизель були в Роберта вдома.
Так...
Якою була ваша розмова й про що ви тоді розмовляли?
Так... є... є... є речі, які я хотів би не розголошувати.
Послухайте, ідеальних стосунків не буває,
і дещо зі сказаного... чи зробленого не змінити.
ВЕСНА 2018 РОКУ ДІМ РОБЕРТА КРАФТА
Томмі й Жизель прийшли до мене додому...
...і вони були дуже засмучені.
І Жизель каже:
«Цей довбаний Белічік!
Він поводиться з Томмі, як із дитиною».
Вона вважала, що Білл не поважав Томмі,
і що прийшов час рухатися далі.
Я розумів, наскільки все погано,
і я сказав: «Томмі, слухай, якщо ти хочеш піти...
...я придумаю щось, щоб ти міг це зробити».
ДИНАСТІЯ:
НЬЮ-ІНҐЛЕНД ПЕТРІОТС
Том Брейді не буде присутній
на початку міжсезонної програми «Петріотс».
Це вперше
його не було на всіх необов'язкових тренуваннях.
Гадаю, справедливо буде поцікавитися, чому він не тут.
Білле, Том сьогодні не прийшов.
Чи була у вас детальна розмова...
Я не розмовлятиму про людей, які відсутні тут.
Працюють не всі, але всі, хто тут працює, починають грати краше,
і... Це чудова можливість об'єднатися, для них і для нашої команди.
ДОХА, КАТАР КВІТЕНЬ 2018 РОКУ
Ну ж бо, синку?
Навчиш мене кермувати?
Пливіть сюди, щоб я зробила вам фото на фоні заходу сонця.
Я згадую, мабуть, минулі шість місяців —
це вперше я зробив невеличку перерву
від циклічної монотонності.
Цього року мені потрібні були зміни.
Моїй сім'ї потрібні були зміни.
ТОМ БРЕЙДІ ЛЮБЛЮ ЖИТТЯ!
Питання було не в тому,
чи він хотів продовжувати грати.
Просто...
Мабуть, він почав задумуватися над тим,
чи все можна було зробити інакше, розумієте?
І, думаю, йому також було дуже важко
вигадати щось інше.
Бо він обожнював Нову Англію.
Його діти народилися в Новій Англії.
Він обожнював уболівальників, містера Крафта й цей футбольний клуб.
Ми знали, як під'їхати до стадіону путівцем,
щоб оминути затори.
Це був наш дім.
Татку!
Отже, незважаючи на розчарування...
...думка про те, щоб піти геть...
...здавалася неможливою.
5 ЧЕРВНЯ 2018 РОКУ ПОЧАТОК МІНІТАБОРУ
Після відсутності на необов'язкових тренуваннях,
Том Брейді повернувся в мінітабір у вівторок.
Я повернувся, і, як завжди, я зосереджений на тому, що маю робити,
і я не можу дочекатися того, що принесе цей рік.
Ми з Томмі порозмовляли.
І він сказав, що має намір залишитися.
Але ми мали піти на поступки...
...які включали повернення Алекса Ґерреро в наші лави.
Алекс Ґерреро знову на полі
й знову їздить на матчі з командою.
Це чоловік,
якого «Нью-Інґленд Петріотс» позбавили привілеїв.
Чи вважаємо ми, що все чікі-пікі?
Аж ніяк.
Гаразд.
Тренере, з якої причини Алекса Ґерреро знову впускають
на літак команди?
Я не обговорюватиму всі обов'язки усіх людей у нашій організації.
Ми займатимемось усім цим протягом місяця, тож...
Білле, ви сказали, що не коментуватимете...
Я не хочу про це розмовляти.
Білл був розлючений.
Гаразд, ще раз. На середину поля. Дві хвилини.
Уперед! Уперед!
Давайте, ворушіться.
Коли я дозволив Алексу Ґерреро повернутися —
то було вперше за 20 років,
коли я втрутився в життя команди.
Для головного тренера важливі всі стосунки,
починаючи згори, із власників.
Вони можуть зірвати...
...ну, знаєте, позитивний і конструктивний прогрес,
якщо щось піде не так.
Білл відчував, що було поставлено під сумнів його авторитет
і здатність керувати.
Але я мав найкращого футболіста
й найкращого тренера.
Я збирався зробити все необхідне,
щоб утримати всіх разом і щоб усе вдалося.
Футбол повертається! Вітаємо на першому тижні сезону 2018 року.
«Петріотс» відкрили тренувальний табір понад шість тижнів тому
із невдоволеними перешіптуваннями, суперечками й кількома запитаннями.
Подивимося, на скільки вони дадуть відповідь.
Пані та панове, привітаймо «Нью-Інґленд Петріотс».
«ПЕТРІОТС» ПРОТИ «Г'ЮСТОН ТЕКСАНС» 9 ВЕРЕСНЯ 2018 РОКУ
Уперед, хлопці.
Чувак, ти крутий!
Ну ж бо, хлопці!
Тоді тато розумів,
що ми висимо на волосині.
Й утримування Білла й Тома разом
могло спричинити повний крах.
Давай!
Брейді — із шотґана. Кидає!
І м'яч у Ґронковскі. Чи минув він пілон?
Так, минув. Тачдаун, «Нью-Інґленд».
Забивайте ще. Ви, хлопці, молодці, ясно? Так тримати!
Але і Білл, і Том шукають мотивації всюди, де можна.
Що за вечір у Фоксборо!
«Канзас-Сіті Чифс» і «Нью-Інґленд Петріотс».
Брейді кидає, м'яч спіймали. Тачдаун, Елельман!
Мабуть, тому його називають найвидатнішим.
І, гадаю, напруження в стосунках
підштовхувало їх до того, щоб викладатися,
незважаючи один на одного.
«Петріотс» проти «Біллс».
Агов, нам потрібен пас-раш.
Він двічі намагався кинути нам перехоплення.
Ми його спіймаємо.
М'яч перехоплено!
Девін Мак-Корті. Як щодо пік-сікс на 85 ярдів?
Білл Белічік. Цей тип — геній.
- Так! - Гаразд, молодці, хлопці.
Деве, оце ти вшкварив!
Оце ти вшкварив!
Брейді приймає снеп. Відходить під тиском.
Підбігає. Кидок у центр.
Ґордон ловить м'яч на п'яти ярдах. Повертає до кінцевої зони!
Тачдаун, «Петріотс»!
Багато чого починає складатися на краще
для «Нью-Інґленд Петріотс».
І чергова їхня участь у Супербоулі вже нікого не здивує.
Чудовий матч, друже, чудовий, матч.
- Чудовий матч. - Так.
Ми це зробили.
Сьогоднішній день був особливим для Роберта.
Це його 300-та перемога. Жоден власник не здобув стільки так швидко.
Промова!
Дякую. Я відчуваю такий трепет!
Це трапилося завдяки вам.
І сподіваюся, що ми разом зустрінемо свою 400-ту перемогу.
Так!
Я буваю трохи наївним.
І я сподівався й вірив, що перемога буде особливим еліксиром,
який зцілить стосунки Білла й Томмі.
Але все й досі було вимушено й ніяково.
У тому сезоні Тома з Біллом було важко назвати друзями.
Розгляньмо план гри на сьогодні.
На зустрічах у таборі ми збираємося й обговорюємо план гри.
І щоразу, як тренер підходив до Тома, зависала ніякова мовчанка
і... відчувалося напруження.
І я думав...
МЕТЬЮ СЛЕЙТЕР СПЕЦКОМАНДА
...«Чорт, треба якось ухилитися від цього перехресного вогню».
Але дайм...
- Даймбек — Гілл. - Так.
Не... Не Мак-Кві... Не...
Будь-які стосунки мають злети й падіння.
Він мусив приймати рішення, які вважав найкращими,
а я мав власні рішення, які я вважав найкращими.
Просто ми мало розмовляли.
Пам'ятаю, як Том чогось хотів
і просив мене сказати про це Біллові.
Я дивлюся на Тома такий:
«Томе, я не передаватиму цього Біллові, сам йому скажи».
То були мовчазні стосунки.
Спочатку між ними було напруження,
але згодом це переросло в повну дисфункцію.
Матч чемпіонату АФК. «Петріотс» проти «Чифс».
Мабуть, найвидатніший квотербек усіх часів
зіграє проти юного таланту — найціннішого гравця цього року.
Такий матч не хочеться пропускати.
Хоч ми й пройшли плей-оф,
я розумів, що ми не зможемо утримувати Білла й Тома разом.
Зрештою, залишитися міг лише один:
Білл або Том.
Овертайм у матчі АФК.
Даун — друга спроба, на кону — сезон.
Усі вважають, що вихід «Нью-Інґленд» у плей-оф
був недостатньо вдалим.
Якщо «Петріотс» поїдуть в Атланту,
номеру 12 доведеться перевершити себе
в дуже-дуже складних умовах.
Давай!
Том Брейді — і сезон у його руках.
Брейді виконує пас.
М'яч упіймали. Едельман тримається.
О, боже, Том Брейді тримає м'яч, який приведе його до Супербоулу.
Хтось сказав: «Поїхали»?
Брейді. Кидає в центр. Знову Едельман.
Брейді непогано просувається вперед.
Брейді кидає вздовж поля Ґронку.
Овва, оце кидок!
Який запал!
Агов! Чи можна хотіти більшого?
Здобудьмо перемогу!
Тачдаун завершив би матч.
Беркхед — кінцева зона!
Тачдаун, «Петріотс»!
І вони вирушають на 53-й Супербоул!
Так!
Як щодо Тома Брейді?
Ви це бачили?
Я ніколи не бачив подібного.
Сьогодні чудовий день, бляха!
Щоб бути видатними, їм потрібен був Том Брейді.
Ні, він був потрібен їм, щоб стати більш ніж видатними.
І що б це не було, він був таким.
Так!
Його лідерство, те, як він охоче приймає виклики
й знову, й знову їх долає — цей чувак — це щось із чимось.
Завжди, у будь-який період на полі
номер 12 залишається поза конкуренцією.
Друзі! Як вам таке, хлоп'ята?
Ми з тобою, крихітко! Ми з тобою!
- Як мило! - Що ж, Томе,
Ти виконав переможний кидок в овертаймі. Чи казав хтось:
«Ходімо на поле й виконаймо переможний тачдаун»?
- Хтось таке казав? - Ні. Я поглянув на Джоша й сказав:
«У твоїх планах на сьогодні ще є тачдаун?»
Він сказав: «Так, є».
І ми просто виконали грандіозну третю спробу.
Хлопці просто... виклалися на повну.
Лайнмени неймовірно зіграли.
А беки...
Томмі — найвидатніший гравець за столітню історію гри.
Але, гадаю, він становив загрозу для повної влади Білла.
Він не хотів бачити Томмі в команді.
Хлопці, передайте.
Джей Сі, ось тобі.
Отже, коли дійшло до рішення, ну, знаєте,
Брейді чи Белічік,
Я згадава про 52-й Супербоул.
ЗА 1 РІК ДО ТОГО 52-Й СУПЕРБОУЛ
Томмі виконав подачі на 500 ярдів,
проте Білл допустився жахливої помилки.
Ви маєте Малколма Батлера,
який, можливо, — ваш найкращий гравець захисту за минулі три роки,
і він ні разу не вийде на поле?
Чорт забирай, Білл Белічік таки перепрацювався.
Відповідальність за ту поразку я поклав на Білла.
Чесно кажучи, мій головний тренер — ще та скалка в дупі.
Але я був готовий миритися із цим,
доки він приносив перемоги.
Отже, на наступному Супербоулі я планував не спускати з нього очей.
І знову вітаємо. Бажаємо дуже приємного вечора
й вітаємо на 53-му Супербоулі.
53-Й СУПЕРБОУЛ 3 ЛЮТОГО 2019 РОКУ
Уперед!
Брейді та Белічік — разом удев'яте.
Просто здуріти можна.
Після їхнього першого матчу минуло 17 років,
і зіграють вони проти тієї самої франшизи — «Ремз».
«ПЕТРІОТС» ПРОТИ «ЛОС-АНДЖЕЛЕС РЕМЗ»
Щодо «Ремз», до 53-го Супербоулу
їхньою сильною стороною було все.
М'яч углиб поля!
М'яч спіймали, і то як!
Вони були вибухові, мали чудовий напад
і в них був дуже хороший тренер.
Так!
Шон Маквей — найкращий тренер за минуле десятиліття.
Маквей — природжений геній.
Шон Маквей, 33 роки.
Він наймолодший головний тренер в історії Супербоулу.
Він став черговою сенсіцією.
Ніхто не міг здолати «Ремз» ось уже вісім тижнів.
- Я вас не чую! - У-у!
Вони розгромили всіх і кожного.
Ми знали, що зупинити їх буде важко.
Уперед, хлопці! Ви зможете!
Белічік — перший, хто здобув п'ять перемог,
намагається здобути й шосту, й стати найстаршим переможцем Супербоулу.
Змагаючись проти 33-річного Шона Маквея,
який хоче стати наймолодшим, хто здобудетрофей Вінса Ломбарді.
Агов, тренере, я вас шукав.
- Типу, я так вас поважаю! - Так, взаємно.
Цікаво поспостерігати за подіями цих кількох тижнів.
Ви, хлопці, молодці. Ви багато чого робите чудово.
Дякую вам. Я про вас тієї ж думки. Тобто...
Те, як ви вмієте змінювати свою індивідуальність
й розбиратися з усім, тиждень за тижнем,
це просто щось неймовірне.
Треба віддати вам, люди, належне, ви круті.
- Дякую. - Дякую вам, тренере.
Гаразд, готуймося до виходу. Готуймося до виходу.
Поїхали!
Починаємо.
Гаразд, починаємо.
Подивимося, чи Шон Маквей зможе завдати поразки Біллу Белічіку.
«Ремз» — ця команда має найкращий напад.
Вони найкраща команда в НФЛ.
На початку матчу всі казали: «У "Ремз" прекрасний напад.
Шона Маквея не зупинити».
Але вони не розуміють,
що Білл завжди знаходить переваги, про які більшість не подумала б.
Перед матчем він дивився запис і зрозумів,
що «Ремз» мали труднощі, граючи проти зонного захисту.
Протягом 18 матчів регулярного сезону ми не застосовували цей стиль захисту.
Але Білл сказав: «Гаразд, гратимемо із зонним захистом».
Протягом двох тижнів
гравці мали змінити стиль гри.
У футболі існують координатори захисту,
які за цілу свою кар'єру не впроваджують таких змін.
Робити такий крок наприкінці сезону — сміливо.
Але його здатність, як хамелеон,
перевтілюватися, щоб тиснути на чиєсь слабке місце, —
гадаю, у цьому він незрівнянний.
Ми багато готувалися й ввели певні корективи в захисті.
Але Ейзенгауер казав: «Готуватися — чудово,
але коли починається бій, треба боротися».
«Ремз» мають можливість вирватися вперед.
Ґілмор збиває м'яч, блокує Кукса.
Це просто феноменально!
Пас не завершено!
Чудова раптова зміна.
Це все. Бачу Маквея, це, вочевидь, виводить його із себе.
Гаразд, так тримати.
Ґофф може не поспішати. Тепер його витиснули.
Гравці Белічіка просто всюди.
Не сьогодні!
Ми їх порвемо! Ми їх порвемо!
Коли показуєш їм щось, чого вони ніколи не бачили,
вони такі: «Овва! Це що таке?»
Це повністю збило їх із пантелику.
Ґофф виходить вперед. Готується до паса в кінцеву зону.
Відкритий ресівер, Кукс, і м'яч збивають, неповна передача.
Якщо ви любите напад, не пощастило вам.
Якщо ви любите захист...
то насолоджуєтеся на повну.
Це перший Супербоул, де за три чверті не було жодного тачдауну.
Подивимося, на що здатен напад «Петріотс».
М'яч летить уздовж поля.
М'яч у Ґронковскі!
Давай!
Біжить, тачдаун!
І «Петріотс» лідирують на сім очок.
Напад переходить сюди.
Ми не дозволимо вибити себе з ритму.
Але якщо це таки станеться, ми знаємо, як швидко вміємо перемикатися, ясно?
Отже, всім глибоко вдихнути.
Починаємо. Поїхали. Це наша гра.
Ми візьмемося за цю гру.
Починаємо. Ви знаєте, наскільки це важливо.
Розрив — сім очок, на кону — перемога в матчі.
Послухайте, хлопці. Залишилося ще трохи.
Треба зробити все правильно. Гаразд?
Усе йде як по маслу. Ми не можемо все зіпсувати.
Якщо ми не здаватимемось, вони нас не переможуть.
Зробіть усе як слід. Гаразд?
Зробіть усе як слід.
Білл Белічік прагне перемоги не менше, ніж раніше.
Не зважаючи на сумніви, які почала викликати ця команда.
Міжусобиця, яка відбувалася за кулісами.
Цей сезон дуже багатий на події.
Зараз «Петріотс» на межі шостої перемоги.
Не розслаблятися, не розслаблятися.
На той момент матчу часу залишилося обмаль.
Кілька успішних ходів і забитих голів —
і гра могла обернутися на їхню користь.
Але якщо нам удасться стримати їх, перемога буде наша.
Ось так, ми можемо виконати чудовий драйв.
Це те, про що ми розмовляли, бляха, цілий рік.
Ґофф у шотґані.
Виконує снеп із шотґана. Крок назад.
Гармон виконує бліц. Ґофф кидає м'яч праворуч.
Перехоплено на чотирьох ярдах!
М'яч у Ґілмора!
Чудова гра! Так!
Так!
І «Петріотс» завоювали шосту перемогу в Супербоулі.
Так, вони й досі династія.
Особливі. Унікальні.
Ми більше ніколи такого не побачимо. Про це говоритимуть покоління.
ШЕСТИКРАТНІ ЧЕМПІОНИ СУПЕРБОУЛУ
Томе, за тобою тренер. За тобою тренер.
Агов, вітаю, друже.
- Так, я люблю вас. - Так тримати, і я тебе.
Дякую.
- Ну ж бо, пропустіть його. - Я виходжу.
Кажу вам, це найграндіозніша мить у житті Білла Белічіка.
Він узяв 11 гравців захисту й перетворив їхню гру на шедевр.
Я... Я не можу описати це інакше.
Хай благословить тебе Господь. Серденько! Молодець!
Думаю, перемогти в Супербоулі так, як це зробили «Петріотс», 13 до трьох...
- Три очки. Три очки. - Три довбані очки.
...У Белічіка, мабуть, з'явилася думка, що:
«Агов, захист теж може принести перемогу.
Не потрібно витрачати стільки грошей на квотербеків.
Усе не мусить постійно обертатися довкола того, кому майже 44 роки.
Я можу це зробити».
- Тренере Белічік, ідіть сюди. - Слухаюся.
Як вам вдалося вигадати такий план, щоб зупинити «Ремз»?
Що ж, це було важко. Вони чудова команда.
У них дуже хороший тренер. Гравці в них на першому місці.
Сьогодні вони змагалися, як... справжні чемпіони.
- Вони грали, як чемпіони. - Чи ця перемога солодка?
Солодка. Солодка, Джиме.
- Вітаю. - Дякую.
Білл Белічік і «Петріотс» здобули черговий трофей Ломбарді.
Після перемоги в тому Супербоулі я подумав,
яку неймовірну роботу над захистом
виконала наша команда під проводом Білла.
Тож якщо я колись і думав, що Білл здає позиції
як головний тренер і не може впоратися зі своєю роботою,
він знову здобув довіру.
Тоді Томмі зрозумів,
що Білл буде головним тренером ще не один рік.
Ми з тренером Белічіком
займалися улюбленою справою й 20 років грали разом.
Але я не збирався підписувати новий контракт,
навіть якби хотів грати до 50 років.
Я знав, що, зважаючи на те, як змінилася ситуація, більше я на це не підпишуся.
Більшість із нас знає, коли нас не цінують чи коли нам не вдячні.
І якщо ви вважаєте, що ще маєте порох в порохівницях,
а Томмі його мав. Він просто...
він просто відчув, що прийшов час... піти.
Він просто хотів перевірити, чи все можна зробити по-іншому.
Не без любові до містера Крафта
не без вдячності
за все, що йому дав його регіон і шанувальники.
Але, гадаю, він хотів перевірити, чи зможе...
грати...
...і продовжувати бути успішним, отримуючи від цього більше радості.
16 ТРАВНЯ 2020 РОКУ БУДИНОК РОБЕРТА КРАФТА
Томмі зателефонував і сказав, що хоче зайти.
І коли він зайшов до кімнати, то сказав:
«Я вирішив рухатися далі».
Щойно він це сказав...
...то почав плакати.
І... його сльози...
...були більш промовисті, ніж слова.
Він сказав: «Думаю, нам слід подзвонити Біллу».
А коли Білл узяв слухавку, було важко стримати емоції.
Бо, знову ж таки, то був розділ, який добігав кінця.
І Біллові я теж про це сказав.
Я сказав би, що я цього й очікував.
БІЛЛ БЕЛІЧІК ГОЛОВНИЙ ТРЕНЕР
Але, ну, знаєте, завжди існує...
Прощатися завжди важко,
і, знаєте, я обожнюю... я обожнював працювати з Томом,
обожнював те, що він був членом нашої команди, але на той момент,
думаю, він прийняв правильне й найкраще рішення.
Життя ідеальним не буває.
І стосунки не бувають ідеальними.
Але...
Я дуже пишаюся пройденим шляхом.
Він був непростим.
Але...
Але й прекрасним.
І «Петріотс» не відводитимуть очей від 24-річного Тома Брейді.
Ще від першого дня мій підхід був незмінним.
Я приходитиму, важко працюватиму
і, сподіваюся, це початок успішної й довгої кар'єри.
Цей молодий чоловік провів з нами 20 років,
а я й досі пам'ятаю, як він спустився сходами, несучи під рукою піцу,
худий як тріска,
і сказав мені, що він — найкраще рішення,
яке колись прийняв наш клуб, приймаючи його, 199-го кандидата, в шостому раунді.
Доля матчу — у правій руці Тома Брейді.
Брейді кидає, гравець відкритий. Тачдаун!
І Том Брейді чудово зіграв, як і вся команда.
А тоді я спостерігав за тим, як він удосконалювався й розвивався.
«Перемога» на «три».
- Один, два, три... - Перемога!
Метою завжди була перемога.
Зробити це двічі за три роки... Це божевілля!
Святкувати ті шість перемог у Супербоулі...
...й спостерігати за тим, як усе закінчується...
...я подумав: «Овва!
Завершується найвеличніший цикл в історії НФЛ».
Це було сумно. Дуже сумно.
Сенсаційні новини.
Легендарний квотербек «Нью-Інґленд Петріотс» Том Брейді
покидає команду, з якою здобув шість перемог у Супербоулі.
Після 20 немислимих сезонів із «Петріотс»
Том Брейді прощається й рухається далі.
Він завершує 20-річний шлях з єдиною командою, в якій був.
Я дізнався про те, що Том іде геть, так само, як і майже всі інші:
через новини.
Я дізнався через твіттер. І я такий: «Якого біса?»
Я дізнався, що Том іде геть з рухомого рядка на каналі НФЛ.
Том Брейді написав у своєму твіттері, що покидає «Петріотс».
Квотербек «Петріотс» опублікував наступне:
«Не знаю, що для мене готує моє футбольне майбутнє,
але прийшов час для нового етапу в моєму житті й кар'єрі».
Так.
То було важко.
Шанувальники «Петріотс» поволі оговтуються після новини,
що Том Брейді більше не буде їхнім квотербеком.
Я просто розчавлений, і без сліз сьогодні, мабуть, не обійдеться.
Том Брейді з якихось причин обрав День святого Патрика,
щоб оголосити, що він іде з «Петріотс».
І для мешканців Бостона
це як на Різдво сказати, що Санта помер.
То була емоційна мить.
ДЯКУЄМО, ТОМЕ НАЙВИДАТНІШИЙ ГРАВЕЦЬ!
Я передбачав, що Том завершить свою кар'єру в нас.
Але...
ДЖОНАТАН КРАФТ «THE KRAFT GROUP», ПРЕЗИДЕНТ
...знаєте, закінчення, як у казках,
в реальному житті трапляються рідко.
Подейкують, що Том Брейді
долучиться до «Тампа-Бей Баккенірс».
Гаразд! Гаразд!
До нього приєднався Роб Ґронковскі.
Думаю, на «Тампа» чекає дещо захопливе.
Я, особисто, цього не хотів.
Я знаю, що цього не хотів мій тато, але все сталося, як мало статися.
Для нього це було правильне рішення.
Брейді пасує.
Ґронковскі!
Знову з нами!
Том Брейді — чемпіон Супербоулу
вже всьоме!
Він уже виділився серед усіх.
Його сьома перемога важлива тому, що вона відбулася без Белічіка.
Томмі мав унікальну можливість зробити свою репутацію бездоганною.
І без Томмі
ми пережили важкі часи.
Ой, м'яч перехоплено.
І «Петріотс» пропускають плей-оф
уперше з 2008 року.
Запитайте дітей у школі — і ті знають,
що не слід було відпускати Тома Брейді.
Залишається три секунди. Кидок.
- М'яч спіймали. - Ой-ой! Ой-ой! О, ні!
- Неймовірно! - Овва!
Це, мабуть, найтупіша команда, яку я бачив.
«Нью-Інґленд» — більше не династія?
Ще б пак! Династії кінець.
Чи шкодуєте ви про те, як усе закінчилося?
Звісно.
Я б хотів, щоб «Петріотс» здобули сьому перемогу в Супербоулі.
Чи залишився б Том у команді,
якби Білл покинув посаду головного тренера?
Так.
Я майже в цьому впевнений.
Так.
Чесно кажучи, я не хотів прощатися ні з ким із них.
Але справа в тому,
що утримувати їх разом 20 років
було найважчим, що я робив за свою кар'єру.
У цьому світі нічого не буває ідеальним,
як сильно ми б цього не хотіли.
Таке життя. Так буває.
Треба давати собі із цим раду, треба рухатися далі.
3 РОКИ ПО ТОМУ 10 ВЕРЕСНЯ 2023 РОКУ
Номер 12, крихітко. Ласкаво просимо!
Минуло три роки, відколи Брейді покинув «Нью-Інґленд»,
і «Петріотс» хочуть віддати йому шану.
Сьогодні «Петріотс» оголосили, що вони вшанують Брейді
в першому матчі сезону 2023 року.
Чудовий був Супербоул.
Як ти? Радий тебе бачити.
- І я вас. - Як життя?
- Дякую. - Ще б пак!
- Дякую. - Це так мило!
Із цим офісом пов'язано багато хороших спогадів.
І знаєте що...
Я стояв біля того столу, біля того стільця, що ось там. Боже!
- Нам було, що сказати. - А це...
Звідки це? Матінко!
Хтось мені це прислав.
- Татку, це ти? - Мабуть, так.
Привіт.
Радий вас бачити.
Найвидатніший гравець усіх часів...
Том Брейді!
Якщо подумати, цю династію побудували в Новій Англії,
і в ній були дві константи. І хотілося б знати,
на кому більша відповідальність за успіх «Петріотс».
На Брейді чи на Белічіку?
Як на мене, мушу сказати, справа у Брейді.
Без Тома Брейді Белл Белічік не мав жодних успіхів.
Відповідь — очевидно, що на Біллу Белічіку.
Якби Брейді замінили посереднім квотербеком,
Белічік однаково здобув би кілька перемог у Супербоулі.
Так, чорт забирай!
Я згадую минуле й думаю про весь цей успіх...
...і коли я чую: «Це все Білл чи Том?»
Це просто...
СКОТТ ПІОЛІ ВП ГРАВЦІВ
Це неповага.
Гадаю, це неповага відносно всіх гравців,
які принесли «Петріотс» перемоги в чемпіонатах.
Я твердо вірю,
що в житті немає нічого важливого,
чого можна досягти самотужки.
Усе завжди залежить від команди.
Потрібні правильні люди,
які правильно налаштовані.
Малколм Батлер перехоплює м'яч біля кінцевої лінії!
Кожен мусить бути зацікавлений.
Кожен мусить думати про інших.
Перехоплення — і тачдаун, Теді Брускі!
Потрібна базова група людей,
які разом пройдуть той самий шлях й однаково боротимуться.
Тачдаун, Ренді Мосс!
Які пожертвують особистим життям заради своєї справи.
Типу, це... щось надприродне. Так не буває.
Прекрасно! Прекрасно!
Адам Вінатьєрі забиває гол із 48 ярдів.
Кожен хоче потрапити на Супербоул.
Та не кожен хоче для цього щось робити.
Ворушіться й кидайте м'яч. Кидайте!
Усі ті тренування з вагою в лютому, тренувальний табір,
робота допізна, сидиш такий,
ледь дихаєш, але мусиш додивитися ще один запис.
Цього ніхто не бачить.
Усі кажуть: «Що ж, невесело це». А знаєте що?
Чесно, наші веселощі починаються на полі,
після Супербоулу, коли на нас сиплеться конфетті.
Коли торкаєшся трофея Ломбарді.
Ось коли нам весело. Ось наша нагорода.
Моя мета —
дати Новій Англій титул чемпіона.
Ми зробили це не для того, щоб інші команди витирали в нас ноги.
Якщо подумати про переродження «Петріотс»...
ДЯКУЄМО МІСТЕРУ КРАФТУ ЗА ПОРЯТУНОК «ПЕТРІОТС»
...неможливо осягнути всього, що вони зробили.
Чудово!
Ніхто ніколи б не подумав, що цю франшизу може таке чекати.
І «Нью-Інґленд Петріотс»
стануть першою династією XXI століття.
А тепер, після 20 років панування,
існує дві людини, які можуть сказати:
«В історії людства немає жодної людини,
яка була б кращою за мене в моїй справі».
І є ще третій, Роберт Крафт, який може сказати:
«Я утримав їх разом».
Вони змінили історію.
І, що б ви не думали про те, як вони цього досягли,
це досить непогано.
Наші життя ведуть нас різними шляхами.
Але єдине, в чому я не сумніваюся...
...і так буде завжди...
...це в тому, що я завжди буду одним із «Петріотс».
Я так вас люблю!
Дякую вам! Дякую.
Зрештою, коли озираєшся на весь той шлях...
він ідеальний.
Більшого й не треба.
- Як життя, Ті Ваю? - Як ти?
- Я люблю тебе, старий. - Дякую.
Мої товариші по команді, Роберт, Джонатан, уся їхня сім'я,
усі, кого я так добре знаю,
Білл... його рідні...
...із цими людьми мене об'єднують узи, які не розірвати.
Я пройшов через усе це разом із ними.
Як нам грається за Білла Белічіка?
О... Так! У-у!
Я дуже люблю, поважаю й ціную
усіх, хто так багато віддав, щоб допомогти команді.
Я намагався допомогти їй по-своєму, але усі ми відіграємо в цьому роль
і всі ми потрібні одні одним.
Про цю команду говоритимуть,
її вивчатимуть і знатимуть.
На фоні того, що зробили вони, все решта — пшик.
Це завершення епохи,
яка, думаю, вже ніколи не повториться,
принаймні за мого життя.
ЧЕМПІОНИ 51-ГО СУПЕРБОУЛУ
Насолоджуйтеся, народ. Більше ви такого не побачите.
11 СІЧНЯ 2024 РОКУ ШЛЯХИ РОБЕРТА КРАФТА Й БІЛЛА БЕЛІЧІКА РОЗІЙШЛИСЯ
ПІСЛЯ 24 ЛЕГЕНДАРНИХ РОКІВ РАЗОМ.
Переклад субтитрів: Анастасія Хома