יש פה נקלים?
טראמפ 2016 -
טראמפ - פנס להחזיר את אמריקה לגדולתה -
תודה, כולם.
תודה רבה.
עצרת של טראמפ ערב לפני הבחירות -
אז...
הייתי במטוס והביאו לי מכתב,
והוא היה מהמאמן בליצ'יק.
אז התקשרנו, אמרנו,
"אתה חושב שמר טראמפ יוכל להקריא את המכתב הזה
לאנשים של ניו המפשייר?"
הוא אמר, "בהחלט, אם תרצה".
אז הוא כתב, "ברכותיי על קמפיין מעולה.
התמודדת עם תקשורת לא הגיונית,
מוטה ושלילית,
ויצאת...
באופן יפהפה מזה.
בתקווה, הבחירות של מחר
יספקו את ההזדמנות להחזיר את אמריקה לגדולתה."
להחזיר את אמריקה לגדולתה!
"בתקווה לתוצאות נהדרות מחר,
ביל בליצ'יק."
ארה"ב!
אמש, טראמפ הקריא מכתב תמיכה
שהוא אמר שהגיע ממאמן הפטריוטס, ביל בליצ'יק.
מכל הדברים שצריך להרחיק מחדר ההלבשה,
פוליטיקה זה לא הדבר הראשון?
הופתעתי מבליצ'יק, כי, באמת,
הוא לרוב לא מדבר על שום דבר.
אל תגידו כלום לתקשורת. תתלבשו ותצאו מפה.
אנחנו לא צריכים לשמוע דבר מכם.
אחרי שתמיד אמרת לאנשים בחדר ההלבשה
לא להגיד שום דבר באופן פומבי כי זו הסחת דעת,
למה בחרת
לצאת בהצהרה פומבית שאישרת לדונלד טראמפ להקריא?
כן, מערכת היחסים שלי עם דונלד טראמפ היא לא פוליטית.
הכרתי אותו הרבה לפני שהוא נכנס לפוליטיקה.
אז... דונלד היה חבר ו...
כתבתי מכתב אישי.
כשהמכתב יצא,
הרגשתי קצת כאילו רימו אותנו.
ביל תמיד אמר דברים כמו, "אנחנו לא רוצים להופיע בתקשורת
ולדבר על כל מיני דברים."
היו לי כמה דעות שאולי רציתי לחלוק,
אבל מתוך כבוד לקבוצה, לא עשיתי את זה.
באופן אישי חשבתי שזה צבוע מאוד.
הדרך של הפטריוטס מתחילה בלכבד את האנשים שאתה עובד איתם
ולנסות לשים את הקבוצה במקום הראשון.
זה הבסיס של המקום הזה.
אני לא חושב שהוא היה מחובר לשחקנים שלו מספיק באותה התקופה
כדי להבין שזה
ישפיע על חדר ההלבשה.
הם השלימו את הקאמבק הגדול ביותר בהיסטוריה של הסופרבול.
בסוף עונת 2016,
לפטריוטס היה ניצחון היסטורי בסופרבול.
אבל במקום לגבש ולבסס את מעמדם,
הבסיס של הקבוצה התחיל להיסדק.
אלופים -
ובמהלך השנה הבאה, התחלנו לראות מערכות יחסים מתפוררות,
הנאה שהתמעטה,
ורמה מסוימת של תפקוד לקוי.
"כולנו פטריוטס" רוברט קראפט -
עם איך שהעונה התחילה,
לאיך שהיא הסתיימה,
אני יכול לומר שהניצחון הזה בסופרבול
הוא חד-משמעית המתוק מכולם.
ואם אתם חושבים שזה היה מתוק,
חכו עד שתראו מה הכנו להמשך.
במקום להגיש עוגת גזר מסורתית כקינוח,
אנחנו מציעים פרס מכוסה בקרטים.
אלופי הסופרבול, תפתחו את הטבעות שלכם עכשיו.
אמרתי לכם
שנביא את התואר הזה הביתה.
והבאנו אותו הביתה. קדימה!
קדימה!
אחרי הניצחון ההוא בסופרבול,
טום בריידי ביסס את עצמו כקוורטרבק של הפטריוטס לנצח.
ובמהלך החודשים הבאים, התחלת להבין
שטום יחיה בדרך שהוא הרגיש
שתנצל את מה שהוא השיג.
טום החל לבלות פחות זמן בדאגה ממה שביל חשב שבסדר
ועשה את הקטע שלו.
וראית שכל התעשייה של בריידי התחילה להתפשט במהרה.
אני אוהב פוטבול,
ונחמד להיות פה בטוקיו ולחלוק את זה איתכם.
מה ייקח אתכם מהרמה שאתם נמצאים בה עכשיו ויהפוך אתכם לאפילו טובים יותר?
עבודה קשה, מסירות
ואף פעם אל תיתנו לאף אחד להגיד לכם שאתם לא יכולים לעשות משהו.
אני מהיר וזריז יותר עכשיו
משהייתי כשהתחלתי לשחק פוטבול.
אתה מהיר יותר בגיל 40
מאשר, למשל, בגיל 18? - כן.
אם יש נוסחת קסם,
תמצאו אותה בתוך מתקן הכושר הזה ליד אצטדיון ג'ילט.
הוא נקרא "מרכז הספורטתרפיה טי-בי-12".
הבנייה של עסק הטי-בי-12
ייצגה סוג חדש של עצמאות עבור טום.
טומי התחיל להתרחק מ"הקבוצה תמיד במקום הראשון".
כשזה קרה,
זה יצר מתח מסוים עם ביל.
בייחוד כאשר היה מדובר במערכת היחסים של טומי עם אלכס גררו.
טוב, אנחנו מוכנים?
באופן כללי, כפות רגליים, ואז נעבוד על רגליים, שתי נקודות מיוחדות וזרוע?
מושלם. טוב, פנים למעלה קודם.
אתה עושה עיסוי חזק היום.
יש פה קצת שאריות.
לטום ולי יש קשר מיוחד מאוד.
טוב, תירגע שם.
כשאתה עושה תרפיה מנואלית ויש מרכיב פיזי,
יחד עם מה שאתה מרגיש כשאתה עוזר למישהו להחלים מכאב,
יש סוג של קשר.
אנשים קוראים לזה נפש תאומה.
זה מרגיש טוב.
זו הפכה לחברות, זו הפכה למשפחה, זו הפכה לאחווה.
קציפת אוכמניות?
מה יש שם? - זו תערובת טובה.
במהלך השנים, מערכת היחסים שלי עם אלכס ממש פרחה.
היו הרבה רגעים שבהם אלכס עזר לי להתגבר על זמנים קשים,
פיזית, מנטלית, רגשית.
אני זוכר שב-2004 התמודדתי עם כאב במרפק,
ולא יכולתי לזרוק במחנה האימונים.
לעזאזל, בואו נתעורר!
אנחנו הקוורטרבקים זרקנו במשך 12 ימים ברציפות, אז
אתה ממש נשחק.
כשהלכתי למטפלים, זה לא עזר.
אבל כשפגשתי את אלכס, בפעם הראשונה,
הכאב שתמיד היה לי במרפק נעלם.
אז אמרתי, "איך עשית את זה?"
גמישות היא החלק המרכזי בשיטה שלנו.
אני מאמין שאם אוכל לשמור על גמישות השרירים,
הם יוכלו לעמוד בלחצים שמפעילים עליהם.
אבל אם הם תפוסים או מוגבלים, אז העומס צריך ללכת לאן שהוא.
אז העומס ילך לקרסול, לברך, למפרק הירך,
לגב התחתון, היכן שלאנשים כואב הרבה פעמים.
באיזו תדירות אתה עושה אימוני גמישות?
מתי שאני יכול.
אלכס ואני עובדים ביחד לפחות חמישה או שישה ימים בשבוע.
טום קלט את העניין מהר ואימץ אותו בשלב מוקדם.
אז במהלך השנים תוכלי לראות את ההשפעה,
לשחק ברמה גבוהה בגיל 40.
אה, 40 זה רק מספר.
יצאנו למסע הזה ביחד.
מסע של להיות ממש פרואקטיבי בקשר לבריאות שלך.
ובאותה התקופה,
ממש עודדתי את שאר חברי לקבוצה לעשות את אותו הדבר.
אני חושב שחייב להיות איזון בכל דבר. אני מרגיש...
שאתה צריך כוח,
אבל אתה צריך גמישות. אתה צריך...
אני לא נגד משקולות. כולם חושבים שאני נגד משקולות.
אני חושב שמשקולות יחד עם גמישות זה אופטימלי. זה מה שאתה רוצה.
אתה צריך להתאמן בשביל מה שאתה רוצה להשיג מהאימון.
אתה צריך להיות חזק, ג'ולס. פשוט תראה.
אתה צריך להיות חזק.
ואמרתי, "חבר'ה, זה עובד עבורי".
היו לי כאבים במרפק כל חיי. אין לי כאבים במרפק.
הייתה לי כתף שזרקה מאות אלפי פעמים,
שאם היית עושה לה בדיקת אם-אר-איי, היא הייתה נראית במצב מושלם.
בשלב ההוא, בריידי בעיקרון הטיף
בקשר לדברים שאלכס עשה בשבילו.
ופתאום יש הרבה שחקנים שעובדים עם גררו,
כולל רוב גרונקובסקי.
אבל כאשר בליצ'יק גילה,
המצב בבניין סוג של... בום!
ברוכים הבאים למחנה האימונים.
מחנה אימונים 2017 -
בשנה שלפני כן, ניקבתי את הריאה
והגב שלי היה תפוס וזה סיים את העונה שלי באותה השנה.
אז היה קשה מאוד לחזור.
הייתה לי פגרה נוראית.
המאמן בליצ'יק ערך פגישה איתי ואמר שאני לא עונה לציפיות,
שאני נראה איטי, שאני נראה נורא.
אני נשבע שביל עמד להעיף אותי.
אחרי זה, הלכתי לטי-בי-12, ותן לי לומר לך,
אחרי כמה מפגשים, התחלתי להרגיש את ההבדל.
יופי. תירגע. יפה מאוד. עבודה טובה.
הגב שלי התחיל להשתחרר. כל הכאב נעלם.
כשהגעתי למגרש האימונים, המהירות שלי חזרה
וחשבתי, "אלוהים אדירים, זה קסם!"
אבל היה משהו בקשר לעובדה שהשתמשתי בשיטה של טום בריידי
שאנשים מסוימים לא אהבו.
אחד הדברים המעניינים
בקשר לזה שרוב גרונקובסקי האמין בשיטת הטי-בי-12 היה
שבריידי ואלכס גררו לא מרימים משקולות כל הזמן.
אז גרונק אמר, "אני לא עושה סקוואטים",
כאשר צוות הכוח והכושר של הפטריוטס ביקש ממנו לעשות אותם.
בשלב ההוא, בליצ'יק, מול שחקנים אחרים, אמר לגרונק,
"אתה לא עושה סקוואטים, אתה רק עושה תרגילים עם גומיות.
אין פלא שמעיפים אותך על המגרש. אתה חלש."
אני חושב שביל חשב שיש יותר מדי מקבלי החלטות.
העובדה שהיה איש מקצוע שלא מקושר לפטריוטס בבניין,
אני יכול להבין, כמאמן של הפטריוטס,
שהמתח היה יכול להתגבר.
גררו, בעיקרון,
זלזל בצוות הכוח והכושר של בליצ'יק.
ומה שהיה בעייתי בקשר לאלכס גררו
היה שבעברו הוא נחשב לפעמים
לסוג של מוכר שיקויי פלא, שרלטן.
הוא הציג את עצמו כרופא, דוקטור לרפואה, והוא לא כזה.
כן. - הוא טען
שהוא יכול להציל את חייהם של חולים סופניים.
הוא לא יכול לגבות את זה. - לא.
עכשיו הוא מטפל בהרבה שחקנים. - כן.
וצוות האימון, אני בטוח, זועם בגלל זה,
כי הם לא מאמינים בזה.
שחקנים יכולים לדבר עם מי שהם רוצים מחוץ לבניין.
אבל אי אפשר שיהיה מישהו בבניין שנותן עצות שסותרות
את מה שצוות האימון שלך אומר,
שסותרות את מה שצוות הכוח והכושר שלך אומר.
להעביר מסר כפול.
הניו אינגלנד פטריוטס שללו מהמאמן,
השותף העסקי וחברו הקרוב של טום בריידי, אלכס גררו, כמה מזכויותיו בקבוצה.
גררו כבר לא מורשה לטפל בשחקנים חוץ מבריידי
במשרד, ועל פי הדיווחים, נאסר עליו לעלות על המטוסים של הפטריוטס.
גם הגישה של גררו לספסל נשללה.
איך הגבת כשביל אמר לך שהוא
מוציא את אלכס מהספסל או מהטיסות של הקבוצה?
אני לא ממש מסכים עם השאלה שלך.
טום בריידי קוורטרבק -
אז אני לא יודע על מה אתה מדבר.
איך אתה יודע מה הוא אמר?
אז אתה אומר שהדיווח שהגישה...?
אני לא אומר כלום. איך אתה אומר שהוא אמר משהו?
אתה לא יודע על זה כלום.
אני מנהל איתו הרבה שיחות. אז אלה שיחות אישיות בינינו.
ואני לא חושב שאף אחד יודע על מה אנחנו מדברים.
מעולם לא דיברתי על זה. הוא מעולם לא דיבר על זה.
המצב גרם להרבה עוינות.
זה היה טיפשי כל כך כי אלכס הוא בחור מדהים.
הוא שמר על הבריאות שלי. אם אני מסתכל על...
אין מצב שהייתי משחק כנראה 12 שנים באן-אף-אל
ללא המחויבות שלו אליי ואל הקבוצה שלנו.
ואז במקום לקבל קרדיט על זה, הטילו עליו את האשמה,
ואני אמרתי, "מה לא בסדר איתכם?"
השושלת של הפטריוטס בסכנה מבפנים? -
היו הרבה בעיות עם אלכס והפטריוטס
ולא ממש הבנתי את זה.
אמרתי, "טום, למה רודפים אותך
כשאתה בן 40 ויש לך מספרים
של מישהו בן 23?
אתה עדיין הקוורטרבק הכי טוב בליגה."
לא הבנתי את זה. ואף פעם לא הייתה לו תשובה בשבילי.
הוא אמר, "אתה יודע, רוב, אני גם לא יודע".
יש סיבה לדאוג שלא הכול בסדר בין בריידי לבליצ'יק?
אני לא יודע איך אפשר שלא לתהות
כי אם למדנו משהו על טום בריידי,
שלרוב היה יחסית פרטי באופן מכוון
בקשר לחיים שלו ולמעגל הפנימי שלו,
זה שאלכס גררו יושב במרכזו.
זה הגורו של טום בריידי.
הבחור הזה שכנע את טום בריידי... - לאכול פרוסות אבוקדו?
נכון. הוא אשף שייק האבוקדו. - נכון.
טום בריידי חושב שהוא יכול לשחק עד שהוא יהיה בן 100.
אתה יודע כמו מה זה נראה לי? זה קרב על טריטוריה.
כל העניין עם גררו היה מאבק כוחות.
בריידי ניסה לעמוד על שלו פה
ובליצ'יק ניסה לעמוד על שלו.
צריך לחשוב על קשת מערכת היחסים שלהם.
והמשחק הסתיים, והפטריוטס הם אלופי הסופרבול!
מה אתה אומר על זה, מותק? מה אתה אומר על זה?
בהתחלה, בריידי ראה את בליצ'יק כמנטור,
שהוא לגמרי העריץ וסמך עליו.
זו דוגמה למה שקורה כאשר בחורים מאמינים זה בזה.
והמאמן שלי תמיד תומך בי.
זה חלום שהתגשם.
הוא אמר בדיוק מה שביל רצה שהוא יגיד.
ובמהלך העונה, הוא אפילו היה מוכן להיות שק החבטות של ביל בליצ'יק.
אני לא סובל את זה.
תעשה את זה שוב. תעשה האדל ותעשה את זה שוב, בריידי.
אם בליצ'יק אמר שזה טוב עבור הקבוצה, בריידי עשה את זה.
אבל עכשיו, אחרי 15 שנים,
בריידי נהיה קצת עצמאי
וביל איבד קצת כוח.
לא רק עם גררו.
באמצע העונה הייתה גם התקרית עם ג'ימי גארופולו.
אנחנו מתחילים הערב עם הטרייד שאף אחד לא ציפה לו.
הפטריוטס מעבירים את ג'ימי גארופולו לסן פרנסיסקו 49.
היה נראה שגארופולו טופח כיורש של טום בריידי.
אני מאמין שהמאמן בליצ'יק היה מוכן להמשיך הלאה ללא טום בריידי.
ומר קראפט, הוא ראה את טום בריידי כמו בן, ואמר לבליצ'יק,
"אתם תעבירו את ג'ימי גארופולו."
סודות הטריידים -
מעולם לא ביקשתי ממנו לעשות את זה.
רק אמרתי לביל שלעולם לא נעשה טרייד על בריידי,
אז... זה היה קצת לא נעים.
ביל בליצ'יק התאבל אחרי שהם עשו טרייד על גארופולו.
זה כאילו שהוא איבד את החבר הקוורטרבק הכי טוב שלו.
הייתה תחושה שהמחלוקת בין בריידי לבליצ'יק
מתרחבת.
אתה עדיין נפגש עם טום והקוורטרבקים
על בסיס שבועי כמו שעשית...
פחות או יותר כל שנה?
אני ניפגש עם כל השחקנים כל הזמן.
ואיך היית מתאר את הדינמיקה בינך לבין טום
מבחינת יחסי העבודה?
משהו השתנה השנה?
טוב, כל שנה היא שונה.
דיברנו עם הרבה מהשחקנים הוותיקים שלך מעונת 2017.
הרבה מהם אמרו שזו הייתה העונה הכי קשה שלהם.
למה אתה חושב שזה המצב?
לא יודע. כל שנה באן-אף-אל היא שנה מאתגרת.
אתה צריך לשאול אותם למה הם אמרו את זה.
לאורך כל השנה ההיא, טום וביל,
זה היה כמו שני הורים שרבים זה עם זה.
תמיד היה כל כך הרבה מתח.
ישר כשפתחת את הדלת,
נהיית ממש לחוץ,
אתה פשוט מסתובב בפחד.
ככה זה הרגיש. חשבתי שהייתי היחיד שהרגיש את זה.
אבל אז שאלתי אנשים אחרים.
כשחקן של הקבוצה באותה השנה,
יכולתי לחוש במתח מתגבר.
זה היה מוזר. אתה פשוט חש את זה.
זה משהו שאתה יכול לחוש
אצל אנשים, אצלך, אצל הקבוצה.
זו הייתה שנה מאתגרת.
לא רק בגלל מה שקרה מאחורי הקלעים
בבניין,
אבל גם בגלל מה שקרה מבחינה חברתית בכל המדינה.
זה הרגיש כאילו היה מתח בכל מקום.
אנחנו גאים במדינה שלנו.
אנחנו מכבדים את הדגל שלנו.
לא הייתם רוצים לראות את אחד מבעלי האן-אף-אל,
כשמישהו מזלזל בדגל שלנו,
אומר, "תעיפו את הבן זונה הזה מהמגרש עכשיו, החוצה, הוא מפוטר.
הוא מפוטר!"
כשטראמפ התחיל לדבר על האן-אף-אל,
הזדעזעתי. נשיא ארה"ב
תקף קבוצה של בעיקר שחקנים שחורים
שכרעו ברך במהלך ההמנון הלאומי.
הם מחו בצורה שקטה נגד אי-שוויון.
אני חושב שזה חוסר כבוד כלפי המדינה שלנו.
אמרתי שכדאי להם לנסות מדינה אחרת, לראות אם הם יעדיפו אותה.
הדברים שטראמפ אמר הכעיסו אותי.
אבל חשבו שאנחנו בעד טראמפ.
טראמפ היה חבר, או בקשרי ידידות, עם שלושת הבכירים בארגון שלנו.
מערכת היחסים שלו עם קראפט, הם היו חברים.
לטום היה כובע בלוקר שלו.
ביל כתב לו מכתב.
כשהפנים של הקבוצה
תומכים במשהו באופן אישי שאין לו קשר לקבוצה,
זה נדבק לקבוצה, וכולנו צריכים לסבול את זה.
אז כאשר טראמפ קרא לנו בני זונות, כל חדר ההלבשה דיבר על,
"מה נעשה בזמן ההמנון?"
פטריוטס נגד יוסטון טקסס 24 בספטמבר 2017 -
אנחנו לוקחים אתכם עכשיו למגרש לקראת השמעת ההמנון הלאומי.
תעמדו!
זו בושה. הם צריכים לעמוד.
אהבתי את מה שהנשיא אמר.
אם אתה לא מתכוון לעמוד עבור המדינה הזו, אתה מפוטר.
בליצ'יק וקראפט צריכים לעשות משהו בקשר לזה. שיפטרו אותם.
הרגשת את ההשפעה מיד. שמעת את שריקות הבוז.
ואם זה מה שאנחנו חושבים שרוב מעריצי הפטריוטס מרגישים,
אז הם לא מכירים אותנו כשחקנים.
הגברים שהם באים לעודד, החולצות שהם קונים,
הם לא מכירים אותנו.
כולם הלכו מותשים לעבודה. חשבנו, "זה קשה".
זה זמן יוצא דופן ומקום יוצא דופן, אבל אנחנו עושים את המיטב.
אנחנו מנווטים בעודנו הולכים. ואנחנו מנצחים על הדרך.
אבל כשאתה משחק עבור הפטריוטס,
כל שנה הרגשנו שיש לנו הזדמנות לזכות באליפות.
וכשאתה מרגיש ככה, כולם אומרים לעצמם,
"בואו פשוט ננסה לזכות באליפות."
אתה מבין? "תעשו את העבודה שלכם."
תראו, חבר'ה, מדובר בלעשות את העבודה.
תכסו את השחקן שלכם.
תעשו מה שאתם אמורים לעשות.
"תעשו את העבודה."
מצד אחד, יש בזה משהו ראוי להערצה.
זו גישה מאוד רגועה של אמריקה.
שרק עבודה חשובה לנו.
אבל זה גם ממש מייגע.
בריידי מתחת לסנטר.
בורקהד רץ והוא נלחם עבור הכדור.
טאצ'דאון.
הם משיגים ניצחון נוסף.
ארבעה עשר משחקי חוץ רצופים.
הם פשוט מנצחים.
בריידי. גרונק תופס את הכדור עבור שתי נקודות.
אתם מסתכלים על הקוורטרבק הטוב ביותר. הוא השחקן המצטיין בליגה.
והם עושים את זה בלי חיוך.
הם עושים את זה בלי אישיות.
בכל שבוע המשחקים גדולים יותר.
אנחנו משחקים עבור יותר כל שבוע.
הם גדלים, אז אנחנו צריכים להתייחס אליהם ככה.
מקצועיים מאוד.
קרים מאוד.
נטולי שמחה.
בריידי, מסתכל אל עבר האנדן זון.
ועכשיו נפטר ממנו עבור הטאצ'דאון!
טאצ'דאון קל של הניו אינגלנד.
והפטריוטס בדרך לפלייאוף.
אפילו כאשר הם הגיעו לפלייאוף, הם לא הזמינו אותך למסיבה.
לא הייתה מסיבה.
היי, תעשו את העבודה שלכם, נכון? צאו לשם ותבקיעו, אה?
בריידי זורק את הכדור.
טאצ'דאון, אמנדולה.
בליצ'יק אקסטטי.
כן, בליצ'יק משתגע.
השעון מגיע לאפס
והפטריוטס חוזרים לסופרבול.
חשבת שמשהו אחר יקרה?
בסוף היום, הקבוצה הזו הייתה קשורה יחד
על ידי הרעיון
שכל זה שווה את זה
אם ננצח.
אצטדיון יו-אס בנק -
היי, חבר'ה, צאו מהקור
והיכנסו לאצטדיון יו-אס בנק במרכז מיניאפוליס.
פילדלפיה עומדת לשחק נגד ניו אינגלנד בעודנו מתכוננים לסופרבול 52.
ועכשיו, אלופי חטיבת הפוטבול האמריקאית,
הניו אינגלנד פטריוטס.
הפטריוטס מגיעים למשחק הזה
עם חמש אליפויות סופרבול, שבע הופעות בסופרבול.
שני הקבועים, ביל בליצ'יק, המאמן,
והקוורטרבק, טום בריידי.
ביל בליצ'יק וטום בריידי
הם הצמד המצליח ביותר בהיסטוריית האן-אף-אל.
אבל לאחרונה יש הרבה רעש מסביב לארגון הפטריוטס
ולא נראה שמשתיקים אותו.
אני זוכר שנכנסתי למשחק ההוא בתחושה
ש"טוב, זו הייתה שנה ארוכה".
אני חושב שזו שנה שאנשים יגידו לך,
"אולי אני לא אוהב פוטבול ברמה שאני אמור לאהוב."
אבל המסע שלנו לזכות בתואר לא ישתנה.
המטרה הסופית שלנו היא אותה מטרה כמו תמיד.
זה לזכות באליפות, לזכות בסופרבול.
הם אמרו לי שאני יכול להעניק את הנאום הזה רק פעם אחת בחיים!
אבל חזרנו, חבר'ה!
אני זוכר שהתכוננתי למשחק,
ניסיתי לתת לקבוצה דחיפה, עידוד, לעשות את מה שאני תמיד עושה.
אנחנו שולטים, חבר'ה, אין מחר.
לשלוט בשלוש. אחת, שתיים, שלוש!
לשלוט!
לא היה לנו מושג שאנחנו עומדים להיות עדים
לאחת מהתעלומות הגדולות ביותר של ניו אינגלנד.
מלקולם באטלר נראה נסער מאוד בקווים.
הייתי נסער מאוד.
לא הרגשתי שהתייחסו אליי כמו שצריך
כי לא גיליתי עד המשחק
שאני לא הולך לשחק.
הייתה לי הזדמנות לדבר עם ביל בליצ'יק
ושאלתי אותו למה הוא לא פתח עם מלקולם באטלר
ולמה באטלר לא משחק בהגנה והוא אמר,
"קיבלתי את ההחלטות שמעניקות לנו את הסיכוי הכי טוב לנצח."
אם היית אומר לי לפני המשחק,
"מלקולם באטלר לא נכנס.
אתה חושב שזה יעזור לך לנצח?" הייתי אומר שלא.
בשנה ההיא, 98 אחוז מהזמן,
מלקולם היה על המגרש ושיחק איתנו בהגנה.
ואז שלוש שנים קודם לכן, בסופרבול 49,
הוא הציל את המשחק.
חטיפה! חטיפה של מלקולם באטלר!
מלקולם באטלר, לא ייאמן!
כשחקנים, אני יודע שלכולנו היה ברור
שמלקולם היה צריך להיות על המגרש, אבל זו לא ההחלטה שלנו.
ובסוף היום, אנחנו סומכים על המאמן שלנו.
שבועיים של הייפ, וכפי שג'ון מאדן הגדול נהג לומר,
"הגיע הזמן לשחק."
בריידי מתחיל את הדרייב שלו.
חור גדול בצד שמאל.
ג'יימס וייט בתוך קו העשר, לוקח את הכדור לאנד זון.
טאצ'דאון, פטריוטס.
קדימה!
כשהבקענו,
אמרתי לביל, "אני לא חושב שהם לא יכולים לעצור אותנו".
אבל כשהמשחק נמשך,
הרגשתי שהוא יוצא משליטה.
והם יעשו סנאפ,
וזה טריי ברטון שזורק... הכדור נתפס, טאצ'דאון!
ואו!
פילי מבקיעה...
בריידי. נתפס!
גרונקובסקי לטאצ'דאון.
ואנחנו מבקיעים שוב.
שתי הקבוצות השיגו הרבה נקודות ויארדים,
וזה כאילו, "אלוהים אדירים,
זה באמת יסתכם במי יחזיק אחרון בכדור?"
הכדור עובר את קו ה-23 יארד.
אגלור משתחרר ומשיג דאון ראשון.
ההגנה הזו של הניו אינגלנד פטריוטס,
הם ממש מתקשים עם הקצב הזה.
באטלר עדיין על הספסל. הוא לא עשה סנאפ הגנתי הערב.
בהתחשב באירועי המשחק, זה היה,
"אנחנו צריכים אותו בפנים עכשיו,
אפשר להכניס אותו כדי לעצור את הדימום?"
הטעיה לבלאנט.
פולס זורק לכיוון הקווים. הכדור נתפס, דאון ראשון.
לעזאזל!
כיסחו אותם בהגנה.
וביל לא מכניס אותו.
זה לא יכול להיות קשור ליכולת.
הוא עשה כמעט כל סנאפ כל העונה.
וזה היה, "מה קורה פה?"
למה מלקולם באטלר ישב על הספסל?
אין לי שום מידע בקשר לזה עד היום.
דיברתי עם מאמנים, עם שחקנים אחרים,
אף אחד מאיתנו מעולם לא שמע מה קרה או למה זה קרה.
אנשים עדיין שואלים אותי עד היום, "למה לא שיחקת בסופרבול?"
אני אומר, "לא יודע, החלטה של המאמן".
אבל העניין הוא שאני באמת לא יודע.
באמת שלא.
לתת לי לראות את הקבוצה שלי סובלת
כשאני יודע שאני יכול לעזור להם...
אפילו לא מהלך אחד.
המסירה לאנד זון וזה...
כן, טאצ'דאון!
ביל בליצ'יק צופה בהגנה שלו נקרעת לגזרים.
בעונת 2017,
מלקולם באטלר מסר 98 אחוז מהסנאפים.
למה הוא היה על המגרש רק בזמן מהלך אחד בסופרבול?
מאט, דיברנו על זה.
לא שאלתי אותך על זה.
מה שנאמר לי
זה שמשהו אישי קרה
בין ביל למלקולם שלא היה קשור לפוטבול.
היי, חבר'ה, פשוט תעשו את העבודה. תקראו את מסירת הפליי אקשן שלהם.
פשוט תעשו את העבודה!
תמיד הרגשתי שכל החלטה שביל קיבל
הייתה להעדיף את טובתה של הקבוצה
ולהניח את הרגשות בצד.
אבל עם מלקולם, הוא עשה את ההפך.
זה משחק של נקודה אחת. השעון ממשיך לתקתק.
הפילדלפיה איגלס מנסים לנצח במשחק הגדול.
הכדור נתפס במרכז המגרש ונכנס לאנד זון!
זה נגמר!
האיגלס ניצחו את הניו אינגלנד פטריוטס!
הקונפטי מתעופף,
והוא בצבע ירוק.
אני זוכר שירדתי מהמגרש באותו הערב ממש מבולבל.
זה היה המשחק הגדול בחיינו באותו הרגע,
ומלקולם לא היה על המגרש.
זה עדיין מעצבן אותי עד היום.
קרענו את התחת.
טום זרק למרחק של יותר מ-500 יארדים,
מה שמעולם לא קרה בסופרבול לפני כן.
היינו שם וסיכנו מילולית את הגוף שלנו,
את הראש שלנו, בשביל החברים, המשפחה, חברינו לקבוצה,
ולא לקבל הסבר...
הרגשתי שרימו אותנו קצת, למען האמת, ואין לי...
ואין לי בעיה להגיד את זה.
כשהפסדנו לפילדלפיה איגלס,
חשבתי, "סיימתי". אני זוכר שהיו כל כך הרבה בחורים
במקלחת אחרי המשחק שאמרו, "גבר, אני כל כך שמח שהעונה הסתיימה.
אני עף מפה."
אחרי הסופרבול ההוא,
מעולם לא הייתי בחדר הלבשה
יותר מבועת
ומדוכא.
זה נראה ברור למדי שבליצ'יק אולי מאבד את הקבוצה,
ושדי הרבה שחקנים לא מרוצים
יעזבו בפגרה ההיא,
כולל מלקולם באטלר.
הוא פרסם פוסט שבו הוא נפרד ו...
בריידי הגיב בלהט ובאהבה רבה.
אוהב אותך מלקולם. אתה שחקן וחבר נהדר. תמיד!!!! -
היה נראה שהוא מבין היטב
את המצוקה של מלקולם, מה שהיא לא הייתה.
ואז דני אמנדולה, שהיה תופס קבוע
שלבריידי היה קשר אמיתי איתו, גם עזב.
בשלב ההוא, גרונק הגיב
על פוסט כלשהו של דני אמנדולה וכתב,
"תהיה חופשי, תהיה שמח."
התחושה הייתה שיש מרד!
טוםבריידי: נכון מאוד גרונק!!!! -
זו הייתה עקיצה נגד המאמן בליצ'יק,
כי לא הרגשת שאתה יכול להיות
מי שבאמת רצית להיות כל השנה ההיא עם הפטריוטס.
קדימה!
זה היה מוזר. פוטבול זה כבר מלחיץ.
למה אנחנו מוסיפים עוד כשאנחנו כבר עושים את כל מה שביכולתנו לעשות?
זה פשוט כל כך לא הכרחי.
שלושה ימים אחרי סופרבול 52 -
בסדר, בחורים?
אז... איך אתה מרגיש, בנאדם?
אני מרגיש...
זו שאלה טעונה.
זו מחויבות גדולה.
נתתי את הגוף שלי, את הכול, כל פיסת אנרגיה במשך 18 שנים לזה.
ואתה חושב, "מה הסיבה שאנחנו עושים את זה?"
"מה הסיבה שאנחנו עושים את זה? בשביל מי אנחנו עושים את זה?
למה אנחנו עושים את זה?"
אתה צריך תשובות לשאלות האלה,
ואתה צריך להאמין בהן מאוד.
כשאתה מאבד את האמונה שלך, כדאי שתעשה משהו אחר.
בשלב ההוא,
אני לא חושב שטומי התנהג כהרגלו.
במהלך השנים, הוא הקריב הרבה כדי להיות איתנו.
ואני לא חושב שהוא הרגיש שמעריכים אותו.
הבנתי שאנחנו מתקרבים לסוף,
ורק ניסיתי להחזיק את הקבוצה כמה שיכולתי.
תרגום כתוביות: יעל אביבי