Kas nors negražiai elgiasi?
TRUMPAS 2016 M.
TRUMPO PENSAS PADARYKIME AMERIKĄ VĖL DIDŽIĄ!
Ačiū visiems.
Labai jums ačiū.
TRUMPO SUEIGA RINKIMŲ IŠVAKARĖS
Taigi...
Sėdėjau lėktuve, ir man įteikė laišką
nuo trenerio Beličiko.
Paskambinome
ir paklausėme, ar p. Trumpas galėtų perskaityti tą laišką
Naujojo Hempšyro žmonėms.
Jis atsakė: „Žinoma, jei tik norite.“
Taigi, jis rašo: „Sveikinu su puikia kampanija.
Jūs susidorojote su neįtikėtinais dalykais,
šališka ir priešiška žiniasklaida,
ir gražiai...
iškilote.
Tikėkimės, kad rytojaus rinkimai
suteiks Amerikai galimybę vėl būti didžia.“
Padarykime Ameriką vėl didžią!
„Nuoširdžiai linkiu gerų rezultatų rytoj...
Bilas Beličikas.“
J-A-V!
Vakar Trumpas perskaitė palaikymo laišką nuo,
pasak jo, „Patriots“ trenerio Bilo Beličiko.
Juk vienas svarbiausių dalykų, ko reikėtų vengti rūbinėje,
yra kalbos apie politiką, tiesa?
Nesitikėjau tokio Beličiko poelgio, nes, tikrai,
jis nieko normaliai nekalba.
Nieko nepasakojate spaudai. Apsirengiate ir žaidžiate.
Mums nereikia žinoti, ką norite pasakyti.
Visad visų prašydavote,
kad niekas nieko viešai nekalbėtų, nes tai nukreipia dėmesį,
kodėl pasirinkote
leisti Donaldui Trumpui viešai perskaityti laišką?
Taip, mano santykiai su Donaldu Trumpu nėra politiniai.
Pažįstu jį dar nuo tų laikų, kai jis nedalyvavo politikoje.
Taigi... Donaldas buvo draugas ir...
Aš parašiau asmeninį laišką.
Kai laišką paviešino,
labai pasimečiau.
Bilas vis kartodavo, kad neprasidėtume su žiniasklaida,
kalbėdami tomis temomis.
Aš irgi turėjau požiūrį, kuriuo galbūt norėjau pasidalinti,
tačiau iš pagarbos komandai to nedariau.
Asmeniškai maniau, kad tai – veidmainystė.
„Patriots“ skatina gerbti savo bendražygius,
komandos interesus statyti aukščiau visko.
Tai – komandos pagrindas.
Manau, tuo metu jis buvo kiek atitolęs nuo žaidėjų,
kad suprastų, kas vyksta,
kokį poveikį tai turės žaidėjams už aikštės ribų.
Jie pasiekė didžiausią sugrįžimą Supertaurės istorijoje.
2016 m. sezono pabaigoje
„Patriots“ pasiekė istorinę pergalę Supertaurėje.
Tačiau tai nesustiprino ir nesutvirtino komandos –
jos pagrindas ėmė byrėti.
ČEMPIONAI
Ir kitais metais pastebėjome, kaip santykiai ėmė prastėti,
džiaugsmas menko,
funkcija sutriko.
„ESAME PATRIOTAI“ ROBERTAS KRAFTAS
Tai, kaip prasidėjo sezonas,
ir kaip jis baigėsi,
galiu pasakyti, kad ši pergalė Supertaurėje
buvo neabejotinai saldžiausia iš visų.
Ir jei manote, kad tai saldu,
palaukite, kol pamatysite, ką dar jums paruošėme.
Užuot pateikę desertui tradicinį morkų pyragą,
siūlome desertą, matuojamą karatais.
Supertaurės čempionai, atidarykite savo žiedus.
Sakiau jums,
kad parvešime tą bjaurybę namo.
Ir parvežėme. Pirmyn!
Pirmyn!
Po pergalės Supertaurėje,
Tomas Breidis dar labiau įsitvirtino kaip „Patriots“ įžaidėjas.
Ir per kelis ateinančius mėnesius
Tomas ims gyventi kitaip, nes jis jautė,
kad yra išnaudojamas.
Tomas ėmė mažiau galvoti, ar tam pritars Bilas
ir užsiėmė savo reikalais.
Breidžio verslas tiesiog sprogo.
Dievinu futbolą,
tad labai smagu būti čia, Tokijuje ir dalintis su jumis.
Kaip iš to lygio, kuriame esate dabar, pakilti aukščiau?
Tik sunkiai dirbdami, atsidavę
ir neklausydami tų, kurie sako, jog kažko negalite.
Dabar esu greitesnis ir staigesnis nei tuomet,
kai pradėjau žaisti futbolą.
Esi greitesnis 40-ies
- nei 18-os? - Taip.
Jei yra stebuklinga formulė,
tai ją rasite sporto klube šalia „Gillette“ stadiono.
Tai – TB12 Sporto terapijos centras.
TB12 verslo pastatas
parodė tam tikrą naują Tomo nepriklausomybę.
Tomis po truputį tolo nuo „komanda – visuomet svarbiausia.“
Dėl to atsirado
tam tikra trintis su Bilu.
Ypač kalbant apie Tomo santykius su Aleksu Gereru.
Ką gi, ar mes pasiruošę?
Iš pradžių imsimės pėdų, tada – kojų, dviejų taškų ir rankos?
Tobula. Gerai, ant nugaros.
Šiandien štai ką darysi.
Ten kažkoks sukietėjimas.
Mudviejų su Tomu ryšys – ypatingas.
Gerai, atpalaiduok.
Manualinė terapija apima fizinį kontaktą,
o drauge ir emociją, nes padedi žmogui atsikratyti skausmo,
atsiranda ryšys.
Žmonės tą vadina sielos draugu.
Geras jausmas.
Tai virto draugyste, šeima, brolyste.
Mėlynių kokteilis?
- Kas čia? - Sveikas kokteilis.
Metams bėgant, mano ryšys su Aleksu tiesiog pražydo.
Daug kartų Aleksas man labai padėjo,
fiziškai, psichologiškai, emociškai.
Pamenu, 2004 m. mane kankino alkūnės skausmas,
treniruočių stovykloje negalėjau mėtyti.
Po velnių, atsibuskit!
12 dienų iš eilės, mes, įžaidėjai, mėtėme kamuolį,
tad ranka tikrai nukentėjo.
Ėjau pas specialistus, tačiau reikalai negerėjo.
Tačiau kai pirmą kartą atėjau pas Aleksą,
alkūnės skausmas dingo visam laikui.
Stebėjausi: „Kaip, bliamba, tą padarei?“
Esmė – lankstumas.
Tikiu, kad jei tavo raumenys išliks lankstūs,
jie atlaikys visas jėgas, kurias jiems teks atremti.
Bet jei jie bus kieti ir įsitempę, ta apkrova turės kažkur nueiti.
Tad nueis į kulkšnį, kelį arba klubą,
nugaros apačią, kur žmonės paprastai jaučia skausmą.
Ar dažnai darai tempimo pratimus?
Kai tik galiu.
Mudu su Aleksu dirbome 5 ar 6 dienas per savaitę.
Tomas su tuo pradėjo dirbti labai anksti.
Tad bėgant metams matau poveikį –
40-ies žaidžiu aukščiausiame lygyje.
40-imt tėra skaičius.
Drauge leisimės į šią kelionę.
Kelionę, kurios metu aktyviai rūpinsimės sveikata.
Ir tuo metu
raginau ir savo komandos narius daryti tą patį.
Manau, visuomet reikia aukso viduriuko. Jaučiu,
kad reikia jėgos,
tačiau ir lankstumo. Reikia...
Nesu nusistatęs prieš svorių kilnojimą. Visi galvoja, kad esu.
Manau, geriausia yra kilnoti svorius ir mankštintis. Štai ko reikia.
Manau, turi treniruoti tai, ką nori pasiekti treniruotėmis.
Privalai būti stiprus, Džiulsai. Pažvelk.
Privalai būti stiprus.
Sakiau: „Bičiuliai, man tai tinka.“
Visą gyvenimą kentėjau skausmą alkūnėje. Ir jis dingo.
Mano petys išmetė šimtus tūkstančių metimų,
bet magnetinio rezonanso tyrime jis atrodytų kaip naujas.
Tuo metu Breidis buvo labai įtikėjęs viskuo,
ką jam darė Aleksas.
Ir staiga daug žaidėjų ėmė dirbti su Gereru,
įskaitant Robą Gronkovskį.
Tačiau kai Beličikas sužinojo,
viskas staiga...
Sveiki atvykę į treniruočių stovyklą.
2017 M. TRENIRUOČIŲ STOVYKLA
Prieš metus man buvo trūkęs plautis,
pasitempiau nugarą, tad tais metais sezonas man buvo baigtas.
Ir sugrįžti buvo labai sunku.
Laikotarpis po sezono buvo siaubingas.
Treneris Beličikas pasikvietė mane ir sakė, kad prastai žaidžiu,
esu lėtas ir apskritai prastai atrodau.
Prisiekiu, Bilas jau norėjo mane išmesti.
Po to aš nuėjau į TB12 ir, prisiekiu,
vos po kelių užsiėmimų pasijaučiau visai kitaip.
Gerai. Atsipalaiduok. Šaunuolis. Šauniai padirbėjai.
Mano nugara atsileido. Skausmas po truputį atlėgo.
Kai išėjau į aikštę, ėmiau greičiau bėgioti
ir negalėjau patikėti: „Po galais, tai – stebuklas!“
Tačiau kai kuriems žmonėms nepatiko, jog naudoju
Tomo Breidžio metodą.
Įdomu tai,
kad Robas Gronkovskis ėmė naudoti TB12 metodą,
o Breidis ir Aleksas Gereras nekilnojo svorių.
Taigi, Gronkas sakė: „Nedarysiu įtūpstų“,
o „Patriots“ fizinio parengimo treneriai liepdavo jam daryti.
Tuo metu Beličikas kitų žaidėjų akivaizdoje pasakė Gronkui:
„Nekilnoji svorių, tik žaidi su gumomis.
Nenuostabu, kad aikštėje tave visi stumdo. Esi silpnas.“
Bilui atrodė, kad virtuvėje atsirado per daug šeimininkių.
Tai, jog atsirado specialistų ne iš „Patriots“ būstinės,
„Patriots“ treneriui
kėlė įtampą.
Gereras iš esmės
paniekino Beličiko fizinio parengimo trenerius.
Be to, praeityje Aleksą Gererą
kai kurie žmonės
laikė sukčiumi, šarlatanu.
Jis vadina save gydytoju, medicinos daktaru, bet toks nėra.
- Taip. - Jis tikino,
kad išgydys mirtinus ligonius.
- Taip nenutiko. - Ne.
- Dabar jis dirba su žaidėjais. - Taip.
Ir treneriai, neabejoju, širsta,
nes jie tuo netiki.
Žaidėjai gali kalbėti su kuo tinkami už komandos ribų.
Tačiau metodai negali prieštarauti komandos metodams,
tam, ką sako tavo treneriai,
ką sako fizinio parengimo treneriai.
Duoti priešingus nurodymus.
Naujosios Anglijos „Patriots“ atėmė iš Tomo Breidžio trenerio,
verslo partnerio ir artimo draugo Alekso Gerero komandos privilegijas.
Gererui komandos patalpose leidžiama dirbti tik su Breidžiu,
nebeleidžiama skraidyti „Patriots“ lėktuvais.
Gererui nebeleidžiama būti šalia aikštės rungtynių metu.
Kaip sureagavote, kai Bilas pasakė, jog Aleksas
nebegalės būti šalia rungtynių metu ar skristi drauge?
Nelabai sutinku su jūsų klausimu.
TOMAS BREIDIS ĮŽAIDĖJAS
Tad nelabai suprantu, apie ką kalbate.
Iš kur žinote, ką jis pasakė?
Tai sakote, kad ataskaita, kurioje..?
Nieko nesakau. Tik kaip jūs galite sakyti, kad jis kažką pasakė?
Jūs nieko apie tai nežinote.
Daug su juo kalbėjausi. Asmeniškai.
Ir nemanau, kad dar kas nors žino, apie ką mes kalbame.
Niekad apie tai nekalbėjau. Jis niekad apie tai nekalbėjo.
Visa tai sukėlė daug pykčio.
Ir tai buvo labai kvaila, nes Aleksas yra nuostabus vyrukas.
Jis saugojo mano sveikatą. Kai žiūriu...
Tikrai nebūčiau žaidęs nė 12 metų NFL,
jei ne jo atsidavimas man ir mūsų komandai.
Ir tuomet užuot sulaukęs pripažinimo, jis buvo apkaltintas
ir vis klausinėjo: „Kas jums negerai, bliamba?“
„PATRIOTS“ DINASTIJA PAVOJUJE
Kilo daug triukšmo dėl Alekso ir „Patriots“,
ir aš to tikrai nesupratau.
Klausdavau: „Tomai, kodėl tave persekioja...
nors tau – 40-imt, o tavo rezultatai –
kaip 23-mečio?
Tebesi geriausias lygos įžaidėjas.“
Tiesiog nesupratau. Ir jis neturėdavo man atsakymo.
Sakydavo: „Žinai, Robai, aš irgi nesuprantu, bliamba.“
Kyla klausimas, ar tarp Breidžio ir Beličiko viskas gerai?
Kaip nesvarstysi,
nes Tomas Breidis,
kuris paprastai nepasakoja apie savo gyvenimą,
dabar visiems parodė,
kad jo centre atsidūrė Aleksas Gereras.
Jis – Tomo Breidžio guru.
- Tas vyrukas įtikino Tomą Breidį... - Valgyti avokadą?
- Taip. Jis – avokado glotnučių meistras. - Taip.
Tomas Breidis tikisi žaisti iki savo 100-mečio.
Žinai, ką man tai primena? Kovą dėl valdžios.
Visas tas reikalas dėl Gerero buvo kova dėl valdžios.
Breidis jau buvo įsitvirtinęs,
o Beličikas stengėsi išlaikyti savąją.
Reikia prisiminti jų santykių dinamiką.
Rungtynės baigėsi, „Patriots“ – Supertaurės čempionai!
Kaip jums, ką? Kaip jums?
Iš pradžių Breidis laikė Beličiką savo mentoriumi,
jis juo žavėjosi ir pasitikėjo.
Tai – pavyzdys, kas nutinka, kai yra abipusis pasitikėjimas.
Ir mano treneris, jis visuomet palaiko.
Svajonė išsipildė.
Jis pasakydavo tai, ką Bilas norėdavo girdėti.
Sezono metu jis mielai būdavo Bilo Beličiko bokso kriauše.
Košmaras.
Dar kartą. Visi į krūvą, ir pakartokit, Breidi.
Jei Beličikas pasakydavo, kad to reikia komandai, Breidis padarydavo.
Tačiau po 15 metų
Breidis įgijo tam tikrą nepriklausomybę,
ir Bilas nebeturėjo tiek daug galios.
Ne tik dėl Gerero.
Sezono viduryje dar įvyko incidentas su Džimiu Garopolu.
Šį vakarą pradėsime nuo perleidimo, kurio niekas nesitikėjo.
„Patriots“ perleidžia Džimį Garopolą San Fransisko „49-ers“.
Garopolas, rodės, buvo įsigytas kaip Tomo Breidžio įpėdinis.
Treneris Beličikas, panašu, buvo pasiruošęs eiti į priekį be Tomo Breidžio.
Ponas Kraftas, kuriam Tomas Breidis yra kaip sūnus, pasakė Beličikui:
„Turi pašalinti Džimį Garopolą.“
PERLEIDIMO PASLAPTYS
Niekad neprašiau jo to daryti.
Tik pasakiau Bilui, jog Breidžio niekuomet neperleisime,
taigi... tai buvo truputį keista.
Bilas Beličikas liūdėjo, kai Garopolas buvo perleistas.
Atrodė, kad jis prarado geriausią draugą įžaidėją.
Jautei, kad praraja tarp Breidžio ir Beličiko...
auga.
Ar dar susitinkate su Tomu ir įžaidėjais
kiekvieną savaitę, kaip tą darėte...
kiekvienais metais?
Nuolat susitinku su visais žaidėjais.
Kaip apibūdintumėte darbinių santykių su Tomu dinamiką?
Ar šiais metais kažkas pasikeitė?
Tai keičiasi kiekvienais metais.
Daug kalbėjome su veteranais iš 2017 m. sezono.
Daugelis sakė, kad jiems tai buvo sunkiausias sezonas.
Kaip manote, kodėl?
Nežinau. Kiekvienas NFL sezonas yra sunkus.
Jų pačių reikėtų klausti, kodėl taip pasakė.
Tais metais Tomas ir Bilas
atrodė kaip du besipešantys tėvai.
Nuolat tvyrojo įtampa.
Vos atidarydavai duris,
net sutraukdavo užpakalį,
taip ir vaikščiodavai jį sutraukęs.
Toks buvo jausmas. Galvojau, kad tik aš vienas taip jaučiausi.
Bet paklausinėjau kitų.
Kaip tų metų komandos žaidėjas,
jaučiau, kad įtampa auga.
Buvo keista. Tiesiog galėjai jausti.
Tą tiesiog jautei
tarp žmonių, savyje, komandoje.
Tie metai buvo išbandymų metai.
Ne tik dėl to, kas vyko už aikštės ribų,
pastate...
bet ir visoje šalyje.
Įtampa tvyrojo visur.
Mes didžiuojamės savo šalimi.
Mes gerbiame savo vėliavą.
Argi nenorėtumėte, kad vienas iš NFL savininkų,
jei kas nors negerbtų mūsų vėliavos,
pasakytų: „Tučtuojau meskit tą šunsnukį iš aikštės, jis atleistas.
Jis atleistas!“
Kai Trumpas ėmė kalbėti apie NFL...
Buvau priblokštas. Jungtinių Valstijų prezidentas
užsipuolė grupę daugiausiai juodaodžių žaidėjų,
kad jie priklaupė, protestuodami prieš rasizmą, himno metu.
Jie tiesiog taikiai protestavo prieš nelygybę.
Manau, tai yra nepagarba mūsų šaliai.
Nuoširdžiai siūlau jiems keliauti į kitą šalį ir pažiūrėti, ar ten patiks labiau.
Tai, ką pasakė Trumpas, įpykdė mane.
Tačiau mus visi matė kaip Trumpo komandą.
Trumpą palaikė trys aukščiausius postus komandoje užimantys žmonės.
Krafto santykiai su juo, jie buvo draugai.
Tomas savo spintelėje turėjo kepurę.
Bilas parašė jam laišką.
Kai komandos veidai
palaiko kažką individuliai, kas neturi ryšio su komanda,
ir už tai tenka atsakyti visai komandai, visi tą pajaučiame.
Tad kai Trumpas išvadino mus šunsnukiais, visi ėmė apie tai kalbėti rūbinėje:
„Ką darysime himno metu?“
„PATRIOTS“ PRIEŠ HJUSTONO „TEXANS“ 2017 M. RUGSĖJO 24 D.
Dabar atsistokite nacionaliniam himnui.
Atsistokite!
Tai – nepagarba. Jie turi stovėti.
Man patiko, ką pasakė prezidentas.
Jei nenori stovėti dėl šios šalies, eini lauk.
Beličikas ir Kraftas turi kažką daryti. Atleisti juos.
Poveikis pasijuto iškart. Žmonės baubė.
Ir, na, tą pajautė daugelis „Patriots“ sirgalių –
jie nepažįsta mūsų kaip žaidėjų.
Tie žmonės, kurie serga už komandą, kurios marškinėlius perka,
jie mūsų nepažįsta.
Mes dirbome iki nukritimo. Tai buvo sunkus darbas.
Tai – unikalus laikas ir vieta, tad mes ją išnaudojame.
Mes rodome kelią. Ir mes laimime.
Tačiau viena, kai žaidi už „Patriots“,
nes kiekvienais metais žinai, jog turi galimybę tapti čempionu.
Ir kai taip jautiesi, visi sau sako:
„Pamėginkime laimėti čempionatą.“
Suprantat, ką tai reiškia? „Dirbk savo darbą.“
Klausykit, vyručiai. Tiesiog dirbkime savo darbą.
Uždenkit savo žmogų.
Darykite, ką turite daryti.
„Dirbkit savo darbą.“
Iš vienos pusės, tai – žavu.
Tai parodo, kokia yra Amerika.
Viskas tėra darbas.
Bet tai iščiulpia sielą.
Breidis centre.
Burkhedas lekia ir kovoja.
Taškai.
Išeina su dar viena pergale.
14 rungtynių išvykoje iš eilės.
Jie tiesiog laimi.
Breidis. Gronkas nusitaiko į antrą.
Matote geriausią įžaidėją. Naudingiausias lygos žaidėjas.
Ir jie tą daro be šypsenos.
Jie tą daro nusiasmeninę.
Kas savaitę rungtynės bus vis svarbesnės.
Kiekvieną savaitę kausimės.
Vis svarbesnės rungtynės, atitinkamai ir elgsimės.
Tik verslas.
Labai šalta.
Be džiaugsmo.
Breidis žvelgia į įvarčių zoną.
Meta, laukdamas taškų!
Lengvi N. Anglijos taškai.
Ir „Patriots“ žengia toliau.
Net kai išėjo į atkrintamąsias, nekvietė į vakarėlį.
Nes vakarėlio nebuvo.
Dirbkit savo darbą, taip? Eikit ir pelnykit taškus, ką?
Breidis meta.
Taškai, Amendola.
Beličikas ekstazėje.
Beličikas eina iš proto.
Laikrodyje – nuliai,
ir „Patriots“ sugrįžta į Supertaurę.
Argi buvo galima tikėtis, kad bus kitaip?
Galiausiai komandą
vienijo mintis,
kad visa tai daryti verta,
jei laimime.
Ateikite, kur šilčiau,
Mineapolio centre, „US Bank“ stadione.
Filadelfija priima Naująją Angliją 52-ojoje Supertaurėje.
Taigi, AFC čempionai –
Naujosios Anglijos „Patriots“.
“Patriots“ eina žaisti
jau penkiskart laimėję Supertaurę ir 7 kartus joje žaidę.
Su dviem konstantomis – treneriu Bilu Beličiku
ir įžaidėju Tomu Breidžiu.
Beličikas ir Breidis – sėkmingiausias duetas NFL istorijoje.
Tačiau pastaruoju metu netyla kalbos
apie „Patriots“ organizaciją.
Pamenu, ėjau į tas rungtynes, galvodamas:
„Ką gi, ilgi buvo metai.“
Manau, tais metais vyrukai ėmė sakyti:
„Gal futbolas man ne taip labai patinka, kaip turėtų.“
Tačiau mūsų tikslas laimėti titulą nesikeitė.
Mūsų tikslas visuomet buvo tas pats.
Laimėti čempionatą, laimėti Supertaurę.
Man sakė, kad tą kalbą tenka sakyti tik kartą gyvenime!
Bet mes sugrįžome!
Pamenu, rengiausi išeiti į aikštę,
stengiausi įkvėpti komandą, ką įprastai darau.
Mes dominuosim, bičiuliai, rytojaus nebebus.
Ties trimis. Vienas, du, trys!
Dominuosim!
Kad būtume žinoję, jog mūsų laukia
vieną didžiausių Naujosios Anglijos mįslių.
Malkolmas Batleris nesulaiko emocijų prie aukštės.
Labai susijaudinau.
Jaučiau, kad su manimi pasielgė neteisingai,
nes tik prieš pat rungtynes sužinojau,
jog nežaisiu.
Turėjau galimybę paklausti trenerio
Bilo Beličiko, kodėl jis neišleido Malkolmo Batlerio,
kodėl Batleris nežaidžia gynyboje, ir jis pasakė:
„Priimu sprendimus, kurie suteikia didžiausią tikimybę laimėti.“
Jei kas būtų paklausęs, ar tai, jog Malkolmas Batleris
nežais, padės laimėti, būčiau sakęs, jog ne.
Tais metais 98 % laiko
Malkolmas buvo aikštėje ir gynėsi.
O prieš 3 metus, 49-ojoje Supertaurėje,
jis nulėmė rungtynių baigtį.
Malkolmas Batleris perėmė kamuolį!
Malkolmas Batleris, nerealu!
Kaip žaidėjai, jautėme,
kad Malkolmas turėjo būti aikštėje, bet sprendimas nebuvo mūsų.
Mes pasitikėjome savo treneriu.
Dvi savaitės reklamos, ir, kaip sako didysis Džonas Madenas:
„Metas pradėti žaidimą.“
Breidis pradeda derinį.
Didelis tarpas kairėje.
Džeimsas Vaitas ties dešimta, lekia link įvarčių zonos.
Taškai, „Patriots“.
Pirmyn, bliamba!
Po taškų, pamenu, pasakiau Bilui: „Nemanau, kad jie mus sustabdys.“
Tačiau po truputį
ėmiau jausti, kad žaidimas slysta iš rankų.
Perdavimas atgal,
Trėjus Burtonas meta... Pagauna, taškai!
Nieko sau!
Filadelfija...
Breidis. Pagauna!
Gronkovskis nori taškų.
Vis pelnome taškus.
Abi komandos buvo labai rezultatyvios,
vis galvojome: „Po galais,
ar tikrai viską lems paskutinė ataka?“
Perdavimas prie 23 jardų linijos.
Agholoras prasiveržia, taškai.
Ši gynyba Naujosios Anglijos „Patriots“
tikrai labai neparanki.
Batleris tebesėdi ant suolelio. Šįvakar jis nesigynė.
Matydami, kur krypsta žaidimas,
jautėme, kad mums jo labai reikia.
Gal jis galėtų sustabdyti kraujavimą?
Suklaidina.
Foulsas lekia prie šoninės linijos. Pagauna, taškai.
Po velnių!
Juos įveikė gynybiškai.
Tačiau Bilas jo vis tiek neleido.
Negali būti dėl jo žaidimo.
Jis žaidė beveik kaskart, perduodant kamuolį atgal.
Niekas nesuprato: „Kas čia vyksta?“
Kodėl Malkolmas Batleris nebuvo aikštėje?
Iki pat šios dienos neturiu atsakymo.
Kalbėjau su treneriais, kitais žaidėjais,
niekas negirdėjo, kas nutiko ar kodėl nutiko.
Žmonės iki šiandien manęs klausia: „Kodėl nežaidei Supertaurėje?“
Aš toks: „Nežinau, taip nusprendė treneris.“
Tačiau tikrai nežinau.
Tikrai nežinau.
Tik, patikėkit, stebėti, kaip kenčia mano komanda,
kai žinau, kad galiu jiems padėti...
ne viename derinyje.
Ne viename derinyje.
Perdavimas į įvarčių zoną, ir...
Taip, taškai!
Bilas Beličikas mato, kaip gynyba po truputį byra.
2017 m. sezone
Malkolmas Batleris atliko 98 % kamuolio perdavimų atgal.
Kodėl Supertaurėje jis buvo įtrauktas tik į vieną derinį?
Metai, mes jau apie tai kalbėjome.
Aš nesu jūsų to klausęs.
Man pasakė,
kad tarp Bilo ir Malkolmo
buvo su futbolu nesusijusių asmeninių nesutarimų.
Vyručiai, tiesiog dirbkite savo darbą. Stebėkit ženklus, kai darote derinį.
Dirbkit savo darbą!
Visad jausdavau, kad Bilo sprendimai
visuomet pirmiausia žiūri komandos interesų,
nepaisant emocijų.
Tačiau su Malkolmu jis pasielgė visiškai priešingai.
Vieno taško žaidimas. Laikrodis tiksi.
Filadelfijos „Eagles“ trokšta laimėti svarbiausias rungtynes.
Nuverstas viduryje, į įvarčių zoną!
Viskas!
„Eagles“ įveikė Naujosios Anglijos „Patriots“!
Aplink skraido konfeti,
žalios spalvos.
Pamenu, tą vakarą iš aikštės išėjau visiškai sumišęs.
Tai buvo svarbiausios rungtynės,
o Malkolmo aikštėje nebuvo.
Iki šių dienų dėl to širstu.
Mes tiek daug dirbome.
Tomas numetė daugiau nei 500 jardų,
ko Supertaurėje dar niekas niekad neapdarė.
Mes tiesiog nėrėmės iš kailio,
kovojome dėl savo draugų, šeimų, komandos draugų,
ir nė nesulaukėme paaiškinimo...
Jaučiausi truputį apgautas, jei atvirai, ir aš ne...
Nesijaučiu blogai tą sakydamas.
Kai pralaimėjome „Eagles“,
pasakiau: „Viskas.“ Pamenu, daug vyrukų po rungtynių
stovėjo duše ir galvojo: „Kaip gerai, kad tas suknistas sezonas baigėsi.
Eisiu velniop iš čia.“
Po tos Supertaurės...
dar niekad nesijaučiau tokia pritrenkta,
prislėgta...
rūbinėje.
Buvo gana aiškiai matyti, kad Beličikas praranda komandą,
kad daug žaidėjų nelaimingi
užbaigia sezoną...
įskaitant Malkolmą Batlerį.
Jis parašė atsisveikinimą, ir...
Breidis jį pakomentavo labai entuziastingai ir su didele meile.
MYLIU TAVE, MALKOLMAI. NUOSTABUS ŽAIDĖJAS IR DRAUGAS!!!
Atrodė, kad jis labai užjautė dėl to,
kokioje padėtyje atsidūrė Malkolmas.
Ir tuomet išėjo Denis Amendola, ilgametis žaidėjas ir puolėjas,
su kuriuo Breidis turėjo stiprų ryšį.
Gronkas pakomentavo
Denio Amendolos įrašą ir parašė:
„Būk laisvas ir laimingas.“
Atrodė, bręsta maištas!
TOMAS BREIDIS GERAI PASAKEI, GRONKAI!!!
Tai buvo akmenėlis, mestas treneriui Beličikui,
nes neatrodė,
kad „Patriots“ komandoje visus metus gali būti tuo, ko nori.
Pirmyn!
Buvo keista. Atrodė, futbolas ir taip kelia stresą.
Kad pridėti jo dar, kai ir taip darome viską, ką galime?
To tikrai nereikėjo, bliamba.
3 DIENOS PO 52-OSIOS SUPERTAURĖS
Viskas gerai, vyručiai?
Taigi... kaip jaučiatės?
Jaučiuosi...
Sudėtingas klausimas.
Didžiulis atsidavimas.
Tam 18-a metų atidaviau savo kūną, viską, visą energiją.
Ir tada pagalvoji: „Ir kam tą darome?
Dėl ko tą darome? Kam tą darome?
Kodėl tą darome?“
Turi turėti atsakymus į šiuos klausimus,
ir jie turi būti labai įtikinantys.
Jei nesi tikras, tuomet verčiau daryti ką kita.
Tuo metu
Tomis buvo kaip nesavas.
Daugybę metų jis daug dalykų aukojo, kad būtų su mumis.
Manau, kad jis nesijautė įvertintas.
Supratau, kad artėjame prie pabaigos,
ir aš iš visų jėgų stengiausi viską išlaikyti.
Išvertė Akvilė Katilienė