‫- סרט תיעודי של NETFLIX -‬
‫- כניסה ללא לבנים -‬
‫- 10,000 ריבאונדים -‬
‫"יש ספורטאים שמנסים להבין‬ ‫מהו ייעודו של הספורט בעולם.‬
‫"לאן הוא שייך.‬
‫"תחשבו על זה.‬
‫"אתם מתעוררים ומוצאים את עצמכם‬
‫"עומדים לרוץ על המגרש בבוסטון גרדן‬
‫"במשחק אליפות שמשודר בטלוויזיה הממלכתית."‬
‫והנה הסלטיקס.‬
‫"לחבריך לקבוצה יש מבט המום,‬
‫"כאילו שהם מבינים‬ ‫שעומדת לדרוס אותם מכונית.‬
‫"פעם התבדחתי שאם הייתם שמים‬ ‫את כל הרגשות במשחק כדורסל בתוך בקבוק,‬
‫"היתה לכם מספיק שנאה להילחם במלחמה,‬ ‫ומספיק אושר למנוע אותה.‬
‫"נשיא ארה"ב הביע עניין‬
‫"בתוצאה של משחק.‬
‫"ובזמן שאתה מנסה להירגע שם‬ ‫בתוך הקונכייה הפרטית שלך‬
‫"לפני שהאקשן מתחיל,‬
‫"יש בדרך כלל רגע שבו אתה מוצא את עצמך תוהה‬
‫"מה הוביל לכל זה."‬
‫- ביל ראסל: אגדה -‬
‫אחד הריגושים הגדולים‬ ‫שהיו לי בקריירה שלי בסלטיקס‬
‫קרה כשיצאנו מחדר ההלבשה‬
‫והיה שם בחור בשם ולדון הר, שהיה הכרוז,‬
‫והוא אמר…‬
‫והנה מגיעים אלופי העולם, בוסטון סלטיקס!‬
‫ובכל פעם ששמעתי את זה, הרגשתי צמרמורת.‬
‫אהבתי את זה מאוד.‬
‫בסתיו 1963,‬
‫בוסטון סלטיקס כבר זכו בשש אליפויות NBA,‬
‫אבל מעולם לא בלי בוב קוזי.‬
‫זה היה אתגר עבור כולנו, לנצח בלי קוזי.‬
‫לא שקינאנו בו על הפרסום שלו,‬
‫אבל זה היה,‬ ‫"היי, אנחנו רוצים שיכירו בכך‬
‫"שאנחנו יכולים לנצח גם בלי קוזי, בסדר?"‬
‫ידענו איך לשחק יחד.‬
‫אני באופן אקטיבי, בעזרת תכנון ומחשבה,‬ ‫עזרתי להפוך אותם לשחקנים טובים יותר.‬
‫בעונת 64'-63', ראסל קבע שיאי קריירה‬ ‫בריבאונדים ואסיסטים,‬
‫ולמרות היעדרו של קוזי,‬
‫הסלטיקס סיימו את העונה הרגילה‬ ‫עם הרקורד הטוב ביותר ב-NBA.‬
‫במשחק הגמר, בוסטון פגשו את הווריורז,‬ ‫שעברו בשנה שעברה‬
‫מפילדלפיה לסן פרנסיסקו.‬
‫לאחר שהווריורז של וילט עברו לליגת המערב,‬
‫צ'מברלין, לראשונה, עמד בין ביל ראסל‬
‫ועוד טבעת אליפות.‬
‫"הנושא של 'ראסל נגד צ'מברלין'‬ ‫היווה כר פורה כמעט לכל דיון אפשרי.‬
‫"אם לא היינו דימוי למשהו,‬ ‫היינו לפחות סמל שלו.‬
‫זה היה מרתק כי היתה להם אישיות שונה לגמרי.‬
‫- ביל וולטון‬ ‫היכל התהילה של הכדורסל -‬
‫וילט היה שילוב של…‬
‫מג'יק ג'ונסון וסנטה קלאוס.‬
‫ביל ראסל היה רציני, ממוקד,‬ ‫מחוספס, ממושמע, קשוח.‬
‫ההפך מהפרסונה של וילט צ'מברלין.‬
‫תמיד הציגו אותם כיריבים מרים.‬
‫אבל מחוץ למגרש הם בילו כחברים.‬
‫באותם ימים, העולם הזה היה יותר אינטימי.‬
‫למעשה, לפעמים כשהוא נסע לשחק בפילדלפיה,‬
‫הוא ישן אצל וילט ומשפחתו.‬
‫היחסים בין וילט לביל היו יחסים קרובים.‬
‫וילט הזמין אותו אליו לארוחת חג ההודיה‬
‫עם משפחתו, ואימו היתה מבשלת.‬
‫וכשהוא היה מתכונן ללכת, הם הלכו יחד,‬
‫והיא תמיד אמרה לביל,‬ ‫"תהיה נחמד לבן שלי, נורמן.‬
‫"אל תרביץ לו חזק מדי."‬
‫בחיים לא הייתי עושה את זה. אוקיי?‬
‫אם אתה היריב שלי, אתה לא חבר שלי.‬
‫אני לא חבר שלך,‬ ‫ואנסה להביך אותך לפני שתנסה להביך אותי.‬
‫במגרש זה דבר אחד. מחוץ למגרש זה דבר אחר.‬
‫אבל כשאנחנו על המגרש אנחנו יריבים.‬
‫חשבתי שראסל עשה שימוש מיומן מאוד‬ ‫באינטליגנציה שלו.‬
‫עד כך שבארוחה המשותפת שלהם‬ ‫בערב שלפני המשחק,‬
‫הוא ריכך אותו.‬
‫כך שכשהוא ינתר והידיים שלו‬ ‫יעברו את החישוק,‬
‫וילט לא ישבור לו את הזרוע‬ ‫והוא יוכל להכניס את הכדור.‬
‫הדברים הבלתי מורגשים האלה‬ ‫הראו את הגאונות של ביל ראסל.‬
‫יש לי חברים קרובים שאמרו לי מספר פעמים,‬
‫"וילט, תעלה לשם ותשבור לביל ראסל את היד.‬
‫"תפסיק להיות כל כך נחמד אליהם.‬ ‫אתה יכול להרוס אותם."‬
‫מערכת היחסים שלהם התבססה על כבוד.‬
‫הם תמיד שיחקו קשוח זה נגד זה.‬
‫הם היו חברים, אבל גם מתחרים.‬
‫וכשאתה מתחרה אתה עושה זאת ברמה‬ ‫הגבוהה ביותר, לא משנה נגד מי אתה משחק.‬
‫"בעיניי, כל ספורט‬ ‫הוא שילוב בין אמנות למלחמה.‬
‫"ניתן לשנות את תערובת האמנות והמלחמה‬
‫"בכל ענף ספורט אם משנים את כלליו המקודשים.‬
‫"הבה נדמיין שבזמן אחר, בעולם אחר,‬
‫"נציב ה-NBA,‬
‫"כדי לסלק כל סימן לאלימות ממגרש הכדורסל‬ ‫וכדי לגמול על אמנותיות,‬
‫"החליט שיהיה פאנל שופטים שיעניק נקודות‬
‫"על פי יופיו של כל סל שנקלע.‬
‫"כי כל המהלכים היפים בכדורסל‬ ‫צריכים לזכות להערכה בזכות עצמם.‬
‫"בעקבות זאת, הדבר היחיד שהניע את השחקנים‬ ‫היה אהבתם לאמנות הכדורסל.‬
‫"לאחר שסולקו ממנו כל סממני המלחמה,‬
‫"הכדורסל הפך עד מהרה לסוג של ריקוד.‬
‫"יותר בלט מבריונות.‬
‫"כשראינו את ג'וליוס 'ד"ר ג'יי' אירווינג‬ ‫עף באוויר,‬
‫"גבו מקושת, זרועותיו מושטות,‬
‫"אמרנו 'זה היה מהלך יפהפה',‬ ‫כמו שציור הוא יפהפה.‬
‫"הצורה מעוררת פליאה,‬ ‫ויש אמירה מסוימת בתנועה."‬
‫ב-1964, ראסל פגש את צ'מברלין‬ ‫בגמר ה-NBA הראשון שלהם אי פעם,‬
‫במשחק עם איזון כמעט מושלם‬ ‫בין אמנות למלחמה.‬
‫הוא הצית את הסלטיקס כשהם הזדקקו לאנרגיה,‬
‫והנחה אותם כשהם נזקקו לקור רוח.‬
‫הסלטיקס הובילו 3:1 בסדרת המשחקים,‬
‫ובשנית האחרונות של משחק חמש,‬
‫ראסל הצהיר הצהרה לסיום העונה.‬
‫ביל ראסל מכניס את הריבאונד,‬
‫עם 10 שניות על השעון. המשחק הוכרע.‬
‫אוהדי בוסטון כבר נושאים‬ ‫את המאמן רד אאורבך מהמגרש.‬
‫הניצחון הוכיח שביל יכול‬ ‫להוביל קבוצה לאליפות גם ללא קוזי.‬
‫זה היה הניצחון השישי ברציפות‬ ‫של סלטיקס בגמר.‬
‫הניצחון השביעי מאז שביל ראסל הגיע לבוסטון,‬
‫והניצחון הראשון של ביל ללא קוז.‬
‫- הסלטיקס זוכים באליפות השביעית שלהם‬ ‫בשמונה שנים -‬
‫מי שהנחה את צוות האלופים הזה‬ ‫היה מאמנם הגדול מהחיים.‬
‫הקבוצה שרד בנה‬ ‫תוכננה לתפקד בהרמוניה מושלמת.‬
‫לאחר עזיבתו של קוזי, החמישייה הפותחת‬ ‫כללה את קיי-סי ג'ונס, ביל ראסל,‬
‫טום היינסון, סאץ' סנדרס וסאם ג'ונס.‬
‫אבל ממש לפני משחק נגד סיינט לואיס‬ ‫בדצמבר 1964,‬
‫היינסון נאלץ לפרוש בגלל פציעה ברגל.‬
‫רד אאורבך יכול היה להכניס במקומו‬ ‫את המחליף הקבוע ג'ון הבליצ'ק,‬
‫אך במקום זאת הוא פנה‬ ‫לשחקן מנוסה יותר, וילי נולס.‬
‫אז ביל ראסל היה הרכז,‬
‫טום סנדרס היה הפורוורד הראשון,‬
‫וילי נולס היה הפורוורד השני,‬
‫סאם וקיי-סי ג'ונס.‬
‫כשהסלטיקס הציגו חמישייה‬ ‫שכולה אפרו-אמריקאים,‬
‫זה היה אות משמעותי ביותר.‬
‫"זאת היתה משוואה פשוטה עבורנו.‬
‫"אותנו עניין רק לנצח.‬
‫"זו הקבוצה הכי טובה שלנו היום,‬ ‫ואלו השחקנים שנעלה למגרש.‬
‫"חמישה שחורים על המגרש בו זמנית? באמת?‬ ‫לא שמנו לב."‬
‫הוא רצה לנצח,‬ ‫ומנצחים עם השחקנים הטובים ביותר.‬
‫אאורבך עשה מה שהוא אמור היה לעשות,‬ ‫לא מה שלחצו עליו לעשות,‬
‫או שהוא ניסה להותיר חותם.‬
‫"אבל העיתונאים לחצו לקבל תגובה,‬
‫"כי כרגע עשינו היסטוריה.‬
‫"אבל ההיסטוריה, כמו שרד היה אומר,‬ ‫יכולה לנשק לי בתחת בחלון של מייסי'ס."‬
‫אין ויכוח על כך שהסלטיקס שברו את המסורת‬
‫עם חמישיית השחורים הפותחת שלהם.‬
‫אבל ביל טען שקודם יש להציב זאת‬ ‫בהקשר ההיסטורי הנכון.‬
‫"פעם שמו דגש רב‬ ‫על השחור הראשון שעשה את זה,‬
‫"והשחור הראשון שעשה את זה.‬
‫"זה לא חשוב מי היה הראשון או האחרון.‬
‫"מה שחשוב זה כמה היו.‬ ‫השאר הוא בבחינת מס שפתיים.‬
‫"איני מחשיב שום דבר שעשיתי‬ ‫כמשהו שתרם לקהילה.‬
‫"מבחינתי, כדורסל מקצועני‬ ‫הוא משהו להעביר את הזמן,‬
‫"העיסוק השטחי ביותר בעולם.‬
‫"אני מעשי כמובן,‬
‫"איפה עוד ארוויח כזו משכורת מחוץ לכדורסל?‬
‫"אדם עושה מה שהוא חייב לעשות.‬
‫"אבל התרומה שארצה לתרום בתור אדם,‬
‫"לחייהם של ילדיי ושל ילדים שחורים‬ ‫בכל רחבי העולם,‬
‫"היא לשפר את איכות חייהם‬
‫"כך ששאיפותיהם לא יסוכלו‬ ‫בבואם להתמודד עם העולם.‬
‫"כדי להעניק להם את ההזדמנות לעשות‬ ‫את מה שהם הכי כישרוניים בו.‬
‫"יכולה לבעור בי השאיפה‬ ‫לתת לילדיי מיליון דולר.‬
‫"אבל אם כל מה שאעניק להם זה כסף,‬ ‫בעצם לא נתתי להם כלום."‬
‫עבור חלק מהאוהדים הצעירים,‬
‫ראסל וחבריו לקבוצה סיפקו יותר מהשראה בלבד.‬
‫הם יצרו דוגמה מרהיבה לשיתוף פעולה.‬
‫גרתי בשכונה לבנה.‬
‫שכונה לבנה עם הפרדה גזעית, כמו בכל בוסטון.‬
‫רוויית גזענות.‬
‫- לורנס או'דונל‬ ‫תושב בוסטון ומגיש ב-MSNBC -‬
‫וילדים לבנים קטנים‬ ‫התרוצצו על מגרש הכדורסל.‬
‫ילדים בגילאי חמש, שש ושבע,‬ ‫מנסים לקלוע לסל.‬
‫ושמעתי אותם אומרים, "אני קיי-סי ג'ונס".‬
‫"אני סאם ג'ונס."‬
‫"אני ביל ראסל."‬
‫כשהסלטיקס הגיעו לעיר,‬
‫כולם היו שם, נתלו מהגג,‬
‫כי הם רצו לראות, לא רק את ראסל,‬ ‫אלא פשוט לראות קבוצה נהדרת.‬
‫הסלטיקס סיימו את עונת 1964-1965‬
‫עם שיא ליגה של 62 ניצחונות ו-18 הפסדים.‬
‫בפלייאוף, סלטיקס שיחקו‬ ‫נגד פילדלפיה סבנטי סיקסרז,‬
‫שהוסיפו פרצוף מוכר לשורותיהם.‬
‫הווריורז, קבוצתו הקודמת של וילט,‬ ‫התמודדה עם בעיית משכורתו הגבוהה‬
‫וההפסדים שלהם, בכך שעשו עליו טרייד.‬
‫בחזרה בבית,‬ ‫צ'מברלין הפך את הסיקסרז למתחרה אמיתית.‬
‫שתי הקבוצות החליפו ניצחונות‬
‫בעומדם מול קהל עוין במשחקי הבית של היריבה.‬
‫צ'מברלין מכה עצם בלתי נראה.‬
‫- 15 באפריל, 1965 -‬
‫"שיחקנו נגד פילדלפיה סבנטי סיקסרז‬ ‫על אליפות המזרח.‬
‫"זה היה המשחק השביעי והאחרון.‬
‫"במהלך כל המשחק זינקנו קדימה,‬
‫"ובכל פעם, צ'מברלין, גריר והשאר‬ ‫סגרו עלינו שוב.‬
‫"לא הצלחנו להתנער מהם."‬
‫הסלטיקס הובילו בשבע נקודות‬ ‫עם 1:45 על השעון.‬
‫פעם נוספת, פילי השיבה מלחמה,‬
‫וכשנותרו שניות ספורות בלבד,‬
‫נראה היה שבוסטון תשרוד ותעלה לגמר ה-NBA.‬
‫צ'מברלין מסתובב ומכניס את הכדור.‬ ‫נותרו חמש שניות.‬
‫הנחנו שהכדור עכשיו אצלנו, והמשחק ייגמר.‬
‫לא סמכתי על אף אחד אחר‬ ‫שיוציא את הכדור החוצה מלבדי.‬
‫רציתי לעשות את זה‬ ‫כדי לוודא שתהיה מסירה טובה.‬
‫היתה לנו הזדמנות לנצח במשחק,‬
‫וראסל עמד להכניס את הכדור למגרש.‬
‫אבל הוא לא היה מודע לכך‬ ‫שהוא נמצא מתחת לכבל‬
‫שחובר ליציע ושימש לייצוב הסל.‬
‫ועכשיו, ראסל…‬
‫הוא מאבד את הכדור בגלל הכבל התומך!‬
‫ראסל איבד את הכדור בגלל הכבל התומך!‬ ‫בוסטון מובילה בנקודה אחת בלבד.‬
‫והכדור עובר לפילדלפיה‬ ‫עם חמש שניות על השעון.‬
‫בוסטון מובילה בנקודה אחת בלבד.‬
‫שמעתי את זה ברדיו, במכונית.‬
‫והייתי צעיר מכדי לנהוג,‬
‫אבל אני אומר לכם שאף אחד‬ ‫עם רדיו פתוח ברכב‬
‫לא היה צריך להמשיך לנסוע באותו זמן.‬
‫התוצאה 110-109. עכשיו המתח עולה.‬
‫התכנסנו, וכל מה שיכולתי לומר היה,‬ ‫"חבר'ה, אנחנו חייבים לעשות משהו.‬
‫"אתם חייבים לחלץ אותי מזה."‬ ‫הייתי נסער. הייתי נבוך.‬
‫ראסל אמר, "היי, מישהו מוכן להוריד ממני‬ ‫את קרני התיש האלה?‬
‫"כי נעשיתי מקורנן."‬
‫אני לא חושב שחבריי לקבוצה‬ ‫שמעו אותי אי פעם אומר דבר כזה.‬
‫"פישלתי. תצילו אותי."‬
‫אחרים היו ממציאים תירוצים, אבל לא ראסל.‬
‫זה הראה עד כמה הוא עניו‬ ‫וכמה הוא מאמין בחבריו לקבוצה.‬
‫זה מצב די גרוע. זה על הניצחון.‬
‫חמש שניות. הכדור אצל פילדלפיה,‬ ‫ממש מתחת לסל של הסלטיקס.‬
‫גריר יכניס את הכדור למגרש.‬
‫"כל סדרת אליפויות העולם ואליפויות המזרח‬
‫"והשיאים וכל השאר התנקזו לשנייה האחרונה."‬
‫כשהשופט מוסר לשחקן את הכדור,‬ ‫יש לו חמש שניות להכניס אותו למשחק.‬
‫התחלתי לספור לעצמי, אלף ואחת,‬
‫אלף ושתיים,‬
‫אלף ושלוש.‬
‫הגעתי לאלף וארבע, ושום דבר עוד לא קרה.‬
‫באותו הרגע, הצלחתי, לשבריר שנייה,‬
‫להציץ.‬
‫ראיתי את הכדור מתעופף.‬
‫גריר מכניס את הכדור למשחק.‬
‫הוא מוסר לעומק והבליצ'ק חוטף אותו!‬
‫מוסר לסאם ג'ונס. הבליצ'ק חטף את הכדור!‬
‫זה נגמר! זה נגמר!‬
‫האוהדים מסתערים על ג'וני הבליצ'ק.‬
‫זה נגמר!‬
‫ג'וני הבליצ'ק חטף את הכדור!‬
‫ג'וני מוסט צרח, "הבליצ'ק חטף את הכדור"‬
‫לתוך הרדיו הזה באופן שעבר לך דרך הגוף.‬
‫ביל ראסל רוצה לתפוס את הבליצ'ק.‬ ‫הוא מחבק אותו.‬
‫הוא מועך את ג'ון הבליצ'ק.‬
‫הבליצ'ק הציל את המשחק הזה,‬
‫תאמינו לזה!‬
‫ג'וני הבליצ'ק הציל את המשחק הזה.‬
‫אמרתי להבליצ'ק,‬ ‫"אתה יודע שהפכתי אותך למפורסם".‬
‫"הבליצ'ק חטף את הכדור!"‬
‫אמרתי, "אם לא הייתי מפשל,‬ ‫אף אחד לא היה שומע עליך".‬
‫לאחר שניצחו סוף סוף את הסבנטי סיקסרז,‬
‫הסלטיקס המשיכו למשחק‬ ‫מול יריביהם הקבועים מלוס אנג'לס.‬
‫בוסטון ניצחה את הלייקרס בקלות,‬ ‫וזכתה באליפות תוך חמישה משחקים.‬
‫- בית 129 - אורחים 96 -‬
‫זו היתה האליפות השמינית שלהם‬ ‫מאז שראסל הצטרף לקבוצה.‬
‫- סלטיקס אלופים שוב -‬
‫- בוסטון זוכה באליפות השמינית בתשע שנים -‬
‫מבחינת הציבור, היריבות היחידה ששינתה‬
‫היתה זו שבין ביל ראסל לווילט צ'מברלין.‬
‫ביל נהג בפתיחות ובעקביות‬
‫בנוגע לתקוותיו כלפי ילדים שחורים‬ ‫וקהילות שחורות.‬
‫עבור וילט, השליטה במשחק נבעה‬ ‫מהתובענות הרדיקלית שלו‬
‫לקבל פיצוי על בסיס כישרונו.‬
‫אנחנו בעצם כאן כדי להרוויח כסף.‬
‫אנחנו משחקים משחק שאנחנו אוהבים,‬
‫אבל העניין העיקרי הוא כמה תוכל להרוויח.‬
‫ביל ראסל היה מעורב בתנועה לזכויות האזרח‬
‫והוא עודד אנשים לחולל שינוי.‬
‫וילט חי חיים נוחים מאוד,‬
‫ולא כל כך עניין אותו שום דבר אחר‬
‫מלבד הנוחות שלו והחיים שלו.‬
‫כלומר, היה לו סוס מירוצים,‬ ‫היתה לו רולס רויס.‬
‫הוא חי חיים נוחים מאוד.‬
‫הוא המשיך לקבל משכורות גבוהות.‬
‫חשבתי, "רגע, אם יש שם כסף בשבילו,‬ ‫חייב להיות גם בשבילי".‬
‫ואני זוכר שברדיו אמרו‬
‫שווילט חתם כרגע על חוזה‬ ‫בשווי 100,000 דולר.‬
‫זו לא היתה סתם שמועה.‬
‫צ'מברלין חתם על חוזה לשלוש שנים‬ ‫עם הסבנטי סיקסרז‬
‫תמורת משכורת שיא שנתית של 100,000 דולר.‬
‫סכום ששווה למיליון דולר כיום.‬
‫כששמענו את זה, דיברתי עם רד אאורבך,‬
‫ודיברנו על החוזה שלי לשנה הבאה.‬
‫אמרתי, "זהו זה. אני יודע מה אני רוצה".‬
‫הוא אמר, "מה?"‬
‫"אמרתי, "אני רוצה 100,001 דולר".‬
‫- ראסל משווה את משכורתו לזו של וילט -‬
‫הוא נעשה לבן.‬
‫לבן יותר. סליחה.‬
‫זה היה קטנוני בצורה נהדרת.‬
‫"אם אני מקבל דולר אחד יותר,‬ ‫אני טוב יותר ממנו."‬
‫זה מראה כמה הוא היה תחרותי.‬
‫זה הוא. זאת הליבה שלו.‬
‫לא התלוצצת לגבי הדולר הנוסף?‬
‫כל סכום קטן עוזר.‬
‫נשלם לך דולר אחד על השתתפותך בתוכנית.‬
‫האם יש אמת בשמועה‬ ‫שאתה מבקש סכומים אסטרונומיים?‬
‫"אסטרונומיים"… זה נשמע גבוה.‬
‫הוא יכול לעשות לך 20 נקודות בפיק אנד רול‬ ‫ובריצות מחישוק לחישוק.‬
‫הוא יכול לחסום חמש קליעות‬ ‫ולקחת 20 ריבאונדים.‬
‫הוא לא שווה 100,000 דולר.‬ ‫הוא שווה 500 מיליון דולר, כיום.‬
‫אמרתי, "זכיתי בתואר השחקן המצטיין בליגה,‬ ‫אז אני צריך לקבל את המשכורת הכי גבוהה".‬
‫התקשרתי לאבא שלי ואמרתי,‬
‫"אתה לא תאמין. השגתי עסקה.‬
‫"אתה לא צריך לעבוד יותר."‬
‫הוא אמר, "ובכן, בן, אני לא יכול‬ ‫להפסיק לעבוד".‬
‫אמרתי, "למה לא?"‬
‫הוא אמר, "אני עובד בבית היציקה הזה‬ ‫כבר 25 שנה".‬
‫אמרתי, "בית יציקה, 25…‬ ‫זאת סיבה נהדרת לעזוב".‬
‫הוא אמר, "הו, לא".‬
‫הוא אמר, "תקשיב לי, בן, נתתי לאנשים האלה‬
‫"עשרים וחמש משנותיי הטובות ביותר.‬
‫"עכשיו, אתן להם כמה מהגרועות שלי."‬
‫זה נהדר.‬
‫בזמן שראסל שיחק "מי טוב יותר" עם צ'מברלין,‬
‫הוא נקט בעמדה חדה יותר נגד היחס הכלכלי‬
‫שקיבלו השחורים בארצות הברית.‬
‫יש עוד תשובות שמחכות להימצא.‬
‫- הכוח הלבן -‬
‫בכוונתי לכנס ועידה בבית הלבן‬
‫שתכלול אנשי אקדמיה,‬ ‫מומחים ומנהיגים שחורים,‬
‫אנשים משני הגזעים,‬ ‫כדי לעזור להגשים את הזכויות הללו.‬
‫מטרת הוועידה תהיה לסייע לשחור האמריקאי‬
‫להגשים את זכויותיו,‬
‫שלאחר תקופה ארוכה של אי צדק,‬
‫הוא סוף סוף עומד לקבל.‬
‫ביל ראסל היה בין 2,400 המוזמנים,‬
‫שכללו אנשי בידור, אנשי עסקים מובילים‬ ‫ואקטיביסטים בולטים.‬
‫אבל בסופו של דבר הוא הרגיש‬ ‫שהוועידה הניבה הבטחות ריקות בלבד.‬
‫ראסל האמין ששינוי אמיתי‬ ‫יגיע מהזדמנויות כלכליות.‬
‫"מה הטעם בהשכלה אם אין עבודה?‬
‫"ישנו ואקום מנהיגותי בכל הקשור‬ ‫ליצירת אווירה מסייעת‬
‫"שתמוטט את המחסומים הכלכליים‬ ‫שמונעים מהאדם השחור‬
‫"לקחת חלק בזרם המרכזי של הכלכלה האמריקאית.‬
‫"דם האומה הזו‬
‫"זורם דרך עורקי המסחר והתעשייה.‬
‫"אם נשיא האומה יקרא לחברות הגדולות‬
‫"לנצל את משאביהן בצורה הטובה ביותר,‬
‫"הרי שהדבר יאיץ במידה רבה‬ ‫את הגשמת יעדינו."‬
‫באותו האביב, בבוסטון,‬
‫המחאה בנושא ביטול ההפרדה הגזעית בבתי הספר‬ ‫הגיעה לשיא, וראסל הצטרף למאבק.‬
‫במשך שלוש שנים, מועצת בתי הספר בעיר‬ ‫התמהמהה מלהחליט בנושא,‬
‫כמו גם ראשתה הקודמת ומעוררת המחלוקת,‬ ‫לואיז דיי היקס.‬
‫…הכריז שעל פי מדיניותו,‬ ‫בית ספר בעל חוסר איזון גזעי‬
‫אינו מזיק מבחינה השכלתית.‬
‫ובכן…‬
‫למפקח אורנברג'ר ולך אין ילדים‬
‫שלומדים בבי"ס בעל חוסר איזון גזעי.‬
‫אז אתם לא יודעים‬ ‫איזו השפעה יש לכך על ילדינו.‬
‫- בי"ס פטריק טי קמפבל -‬
‫"יום אחד היא הגיעה לשאת נאום מול הבוגרים‬
‫"בתיכון רוקסבורי.‬
‫"כשהכומר ומספר אקטיביסטים‬
‫"הקימו מהומה, היא דאגה שייעצר.‬
‫"בינתיים, הילדים לא זכו לקבל טקס סיום,‬
‫"אז ערכנו טקס מיוחד עבורם בכנסייה מקומית,‬
‫"ואני נשאתי את הנאום."‬
‫אני שואל את עצמי,‬ ‫"איפה שאר הקולות שקוראים לשינוי?"‬
‫שריפות קטנות מתרחשות בכל רחבי ארה"ב, ‬
‫ויש שריפה כאן ברוקסבורי,‬
‫ואף אחד לא מקשיב. אף אחד לא מקשיב.‬
‫מה שאף אחד לא מבין זה‬
‫ששריפה שתכלה את רוקסבורי, תכלה את בוסטון.‬
‫האש תתפשט.‬
‫"עבורי, בוסטון היתה שוק פשפשים של גזענות.‬
‫"היו בה מכל הסוגים, ישנה וחדשה.‬
‫"בעירייה ישבו גזענים מושחתים‬ ‫שמקורבים לצלחת,‬
‫ברחוב היו גזענים משליכי אבנים‬ ‫של "תשלחו אותם חזרה לאפריקה",‬
‫"ובאזור האוניברסיטה, גזענים שהסתתרו‬ ‫מאחורי מניפסט רדיקלי מזויף.‬
‫"למרות זאת,‬ ‫כולם בבוסטון דיברו בשבחו של ד"ר קינג.‬
‫"זה בלבל אותי מאוד.‬
‫"אולי חלומו של ד"ר קינג‬ ‫על חברה עיוורת צבעים שמבוססת על אהבה‬
‫"לא פורשה נכון בידי תושבי בוסטון.‬
‫"עבורם, המשמעות של 'עיוורון צבעים'‬ ‫היתה שהשחורים יהיו שקופים,‬
‫"מה שיהיה בסדר גמור מבחינתם,‬ ‫ולא שונה מאוד מהמציאות הקיימת."‬
‫ביל ראסל דאג שכולם ידעו‬
‫שזה מה שקורה,‬ ‫ושאנשים צריכים להיות מודעים לכך.‬
‫למה אנחנו צועדים? למה אנחנו מוחים?‬ ‫איך זה תורם בעצם?‬
‫אנשים פחדו להשמיע את קולם.‬
‫הוא הכיר את הבמה שלו.‬
‫הוא ידע עד כמה הקול שלו חזק.‬
‫הוא פתח דלתות ואפשרויות לדור הצעיר.‬
‫כשאנחנו פועלים, כשאנחנו מתאחדים ומדברים,‬ ‫אנשים מקשיבים.‬
‫בהיותי ספורטאי מפורסם,‬ ‫היה לי פורום לדבר בו,‬
‫אם אבחר לעשות בו שימוש.‬
‫ראסל מעולם לא נרתע מלהביע את דעותיו,‬
‫אבל היו אוהדי כדורסל רבים‬
‫שהעדיפו שהוא פשוט "ישתוק וישחק".‬
‫במהלך הקריירה שלי נוצר מצב‬ ‫שבו לא רציתי קשר‬
‫עם אנשים שמחוץ לסלטיקס.‬
‫שיחקתי עבור הסלטיקס, לא עבור בוסטון.‬
‫אני חושב שהוא היה דמות שגרמה אי נוחות‬ ‫ללבנים רבים,‬
‫שציפו ממנו שיגיד תודה רק על זה שהוא שם.‬
‫ביל ראסל לא הסתפק בכך.‬
‫ברדינג, עיירת מגוריו, התייחסו אליו‬ ‫ואל משפחתו כפולשים בלתי רצויים.‬
‫- גזענים מטיחים דברי נאצה בילדיו של ראסל -‬
‫אני לא חושבת שמישהו ידע‬ ‫מה קורה בחייהם הפרטיים של הוריי.‬
‫כשמשפחת ראסל שבה יום אחד הביתה‬ ‫לאחר טיול סוף שבוע,‬
‫הם גילו שוונדלים פרצו לביתם ובזזו אותו.‬
‫הם חזרו הביתה ומצאו את הבית הפוך.‬
‫והיה ברור שזה נעשה בידי מישהו שהתנגד,‬
‫לא רק לכך שהוא גר בשכונה,‬ ‫אלא גם למה שהוא ייצג.‬
‫הם כתבו כל מיני דברים על הקיר.‬
‫אמירות גזעניות ואיומים.‬
‫"כששבנו מחופשה, גילינו את הבית הרוס.‬
‫"המילה 'כושי' נכתבה על הקיר בצואה,‬
‫"ושולחן הביליארד נקרע וכוסה בבירה."‬
‫הם ריסקו את הגביעים שלו,‬ ‫הם עשו צרכים על המיטה של ההורים שלי.‬
‫הייתי בהלם. לא היה לי מושג‬ ‫כמה העיירה הזו היתה גזענית.‬
‫מה שביל ומשפחתו היו צריכים לעבור.‬ ‫זה שובר את הלב. ממש.‬
‫"המשטרה המקומית לא הצליחה לאתר חשודים.‬
‫"היו שטענו ש'הגישה היהירה" שלי‬ ‫אולי תרמה למה שקרה."‬
‫כשמדובר בראסל, מדובר במישהו‬
‫שגם ככה היה מעוצבן כל הזמן‬
‫בגלל היחס שניתן לשחורים.‬
‫הוא מעולם לא דיבר על הדברים האלה בפומבי.‬
‫זה חוזר לעניין של "טוב, לא מבינים אותו".‬
‫הוא בקלות היה יכול‬ ‫לכנס מסיבת עיתונאים ולומר,‬
‫"החיות האלה פרצו לבית שלי,‬
‫"ובגלל זה אתם חושבים שיש לי גישה שלילית."‬
‫ביל נתפס כגבר שחור וכועס‬
‫כי הוא לא התכוון לתת לאנשים לשכוח‬
‫את המציאות של החיים באמריקה.‬
‫אנשים חייבים להודות באמת‬ ‫לפני שנוכל להמשיך הלאה.‬
‫בכל פעם שהיתה לו הזדמנות לשחק,‬
‫הוא הצליח לקחת את כל הפוקוס הזה‬ ‫ולהשקיע אותו במשחק.‬
‫מעולם לא נתקלתי במישהו‬ ‫עם כאלו נחישות ופוקוס.‬
‫תמיד לחפש את היתרון.‬ ‫זה אחד הדברים שלמדתי מאאורבך.‬
‫עשה כל שביכולתך‬ ‫כדי להסיט את ההסתברות לטובתך,‬
‫מבחינה אינטלקטואלית, רגשית וגופנית.‬
‫כן דיברתי מלוכלך מדי פעם.‬
‫רוב האנשים מדברים מלוכלך‬ ‫סתם בשביל לדבר מלוכלך.‬
‫ביל ראסל לא היה כזה.‬
‫ביל עשה זאת באופן‬
‫שעמד להשפיע ישירות על המשחק.‬
‫הוא יגיד משהו‬
‫כי הוא יודע שזה יעצבן אותך.‬
‫ואכן, זה עזר לסלטיקס לנצח.‬
‫"חלק מהאחריות שלי לקבוצה‬
‫"היה להסיט אליי חלק ממתקפת היריב.‬
‫"לפעמים נשאתי נאום בקו מחצית המגרש.‬
‫"'בסדר, חבר'ה', הייתי אומר לקבוצה השנייה,‬
‫"'לא יהיה שום צעד וחצי כאן הערב.‬
‫"'אני לא אפריע לכם לקלוע מחצי מגרש,‬ ‫כי לא מתחשק לי הערב.‬
‫"'אבל אני לא מוכן שיהיה צעד וחצי.'‬
‫"או שהייתי מתקרב לאחד הפורוורדים ואומר לו,‬ ‫'אם תקלע מצעד וחצי,‬
‫"'כדאי שתביא מלח ופלפל‬ ‫כי אתם תאכלו כדורי סל.'‬
‫"כמובן שלא הייתי אומר כזה דבר‬ ‫לאוסקר רוברטסון או ג'רי וסט.‬
‫"יש חבר'ה שלא עושים להם את זה."‬
‫ביל לא נתן לי דיבור "מלוכלך"‬
‫כשהייתי מתחת לסל‬
‫לפני צעד וחצי, כי זה היה לעלול לפנות נגדו.‬
‫אני חושב שבשנה הראשונה שלי,‬
‫ראסל היה כאן וסאץ' ואני היינו כאן.‬
‫וראסל הסתכל על סאץ'‬
‫ואז הסתכל עליי‬
‫ואז הסתכל על סאץ', ואמר…‬
‫"תוכל לשמור על הבן זונה הזה?"‬
‫זה הימם את ברדלי.‬
‫אף אחד מעולם לא קרא לו ככה.‬
‫והמחשבה הזו גרמה לי להתחיל לחשוב, ‬ ‫"למה הוא התכוון?‬
‫"במה מדובר?"‬
‫בנאדם עם אינטלקט גבוה שמדבר מלוכלך,‬ ‫זה הכי גרוע.‬
‫כי הוא חושב עליך ולא על המשחק.‬
‫לראס היה משחק בתוך משחק.‬
‫הוא חסם באופן לא חוקי‬ ‫בערך שתי זריקות במשחק. בכוונה.‬
‫כן, הסלים נחשבו,‬
‫אבל זה שלח מסר לשחקנים.‬
‫"תראו כמה קרוב התקרבתי‬ ‫לחסימת הזריקה שלכם."‬
‫הוא היה רב אמן.‬
‫מסירה לביילור, שנכנס מתחת לסל,‬ ‫וראסל חוסם אותו.‬
‫ראסל קולע. איזה מהלך!‬
‫ראסל היה יהיר ואפילו מאיים, אין ספק.‬
‫מחוץ למגרש הוא הרתיע אנשים שניגשו אליו.‬
‫- וולט "קלייד" פרייז'ר‬ ‫ניו יורק ניקס 1967-1977 -‬
‫הוא עמד ככה ובהה בך,‬
‫ולא אמר כלום.‬
‫הוא היה שילוב מעניין‬ ‫בין ספורטאי לבין הוגה דעות.‬
‫הוא תמיד יכול היה לבחור מהלך מסוים‬ ‫ולדמיין אותו ויזואלית בראשו‬
‫שוב ושוב, לפני שהוא ניסה אותו בפועל.‬
‫הוא למד את המשחק בשקדנות רבה.‬
‫הרעיון שאתה יכול לחשב‬ ‫את הזווית שבה השחקן בא אליך,‬
‫יודע את היכולות שלו ומה שהוא אוהב לעשות,‬
‫ואז גם לראות את שאר המגרש‬
‫ולדעת ש"אם אעשה את זה,‬ ‫הזווית של מסלול הכדור תיקח אותו לשם".‬
‫האיש הזה היה מתמטיקאי.‬
‫השליטה של ביל במגרש תמיד כללה מתמטיקה.‬
‫בקולג' ב-USF,‬
‫יחד עם חברו לסלטיקס, קיי-סי ג'ונס,‬
‫ביל היה הראשון שהחל לחשוב‬
‫על תפקיד הזוויות והמשוואות בכדורסל.‬
‫"החלטנו שכדורסל הוא למעשה‬ ‫משחק של גאומטריה,‬
‫"של קווים, נקודות ומרחקים.‬
‫"אני חלמתי בהקיץ על מהלכי סולו,‬ ‫אבל הוא אהב להמציא אסטרטגיות.‬
‫"לקיי-סי היה מוח כדורסל מקורי,‬ ‫והוא לימד אותי איך לתחמן‬
‫"כדי שדברים יקרו, בעיקר בהגנה.‬
‫"באותם ימים, כמעט כל השחקנים והמאמנים‬ ‫החשיבו את משחק ההגנה‬
‫"כמשהו תגובתי בלבד.‬
‫"קיי-סי חשב אחרת.‬
‫"הוא תמיד חשב על דרכים לגרום ליריב‬
‫"לבצע את הקליעה שהוא רצה שהוא יבצע,‬ ‫מהמקום שממנו הוא רצה שהוא יקלע.‬
‫"הוא נתן לשחקן לקלוע מבחוץ‬
‫"קצת מעבר לרדיוס ההשפעה שלו,‬
‫"ובמקום להציק לשחקן, הוא רץ במורד המגרש‬
‫"בהנחה שאקלוט את הריבאונד‬ ‫ואשלח אליו מסירה ארוכה לקליעה קלה לסל.‬
‫"הוא ואני דמיינו עשרות מהלכים כאלה,‬
‫"והזנו למשוואות שלנו את מה שידענו‬ ‫על נקודות התורפה של היריב.‬
‫"בהדרגה, קיי-סי ואני יצרנו‬ ‫עולם כדורסל קטן משלנו.‬
‫"היינו מלאי השראה.‬
‫"מדעני טילים בסניקרס."‬
‫תמיד היתה לו ארשת מלכותית שכזו.‬
‫כשאני מסתכל בתמונות שלו,‬ ‫יש תמונה אחת במיוחד‬
‫שבה הוא עומד במחצית המגרש‬ ‫כשידיו מונחות על מותניו,‬
‫במשחק בבוסטון גרדן‬ ‫שאליו נמכרו כל הכרטיסים.‬
‫וכשאני מביט בתמונה הזאת, זה כאילו…‬
‫מלך שמשקיף על הממלכה שלו.‬
‫אבל עד כמה שראסל נחשב כגאון על המגרש,‬
‫אוהדים וכתבי ספורט‬ ‫ביקרו אותו לעיתים קרובות‬
‫על כך שהוא עגמומי, מרוחק ויהיר.‬
‫אני יהיר. אני מודה בכך.‬
‫אבל על פי איזו הגדרה של יהירות?‬
‫אם ספורטאי לבן היה עושה את זה,‬
‫לא היו אומרים שהוא יהיר,‬ ‫היו אומרים שהוא תחרותי, מתוח.‬
‫כשאתה ביל ראסל,‬
‫ואתה גר בארץ שמנדה אותך,‬
‫שמהללת אותך רק על יכולתך הספורטיבית…‬
‫"הנה מה שאעשה. בזירה אני שלכם.‬
‫"מחוץ לזירה, תנו לי לחיות את חיי."‬
‫כהוכחה ליהירותו לכאורה של ראסל,‬
‫מבקרים ציינו את סירובו לתת חתימות.‬
‫כשחקן, אחרי 1964, הוא מעולם לא נתן חתימות.‬
‫"תמיד הרגשתי מוזר לגבי חתימות,‬
‫"אפילו כשחקן כדורסל מוכר בקולג'.‬
‫"בתחילה, לא ייחסתי תשומת לב לתחושה הזו.‬
‫"פשוט חתמתי את שמי כי זה מה שכולם עשו.‬
‫"אבל בתחילת שנות ה-60,‬
‫"שמתי לב שאחרי סשן שכלל 50 או 60 חתימות,‬
‫"הרגשתי מוזר בקשר לזה‬ ‫במשך יומיים או שלושה."‬
‫הציבור והתקשורת כעסו מאוד.‬
‫הם נפגעו באופן אישי‬
‫מכך שהוא בחר שלא לחלוק את המרחב האישי שלו‬
‫ולתת חתימות.‬
‫אתה לא יכול להיות רכוש בידי האוהדים‬ ‫ושיכתיבו לך את חייך.‬
‫"איני יכול לדמיין את ערכו של שם‬ ‫שמשורבט על פיסת נייר.‬
‫"איזה ערך יכול להיות לחתימה שלי,‬ ‫ולמה אני חייב לחתום?‬
‫"הערך שלי נמצא על המגרש, נקודה.‬
‫"כשאני משחק, אני רכוש ציבורי.‬
‫"אבל כשאני לא משחק, אני רכוש פרטי.‬
‫"אם ארצה לחתום, אחתום.‬
‫"אבל איש מעולם לא אילץ אותי לעשות דבר.‬
‫"או שתקבלו אותי כביל ראסל האדם, או שלא.‬
‫"החתימה שלי לא תשנה דבר,‬
‫"והעובדה שאני שחקן כדורסל היא מקרית בלבד."‬
‫אני אוהב את העובדה שהוא היה אדון לעצמו.‬
‫הוא החליט שהוא רק ישחק את המשחק‬
‫ושתהיה לו אינטראקציה עם חבריו לקבוצה.‬
‫הוא תמיד היה בשליטה. זה מה שאני רוצה לומר.‬
‫הוא העדיף לנהל שיחה עמוקה‬
‫או אולי ללחוץ את ידו של אדון‬ ‫או של גברת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אם אתה יודע שביל ראסל לא מחלק חתימות,‬ ‫אל תבקש ממנו.‬
‫היו לו עקרונות שהוא לא היה מוכן לשנות,‬
‫ואני אוהב את זה בו.‬
‫הוא לא היה חותם גם לנשיא ארצות הברית.‬
‫ביקשתי ממנו חתימה, ונחשו מה הוא אמר?‬
‫לא.‬
‫והתחלתי לצחוק, כאילו, "כן, זה מצחיק.‬
‫"קח, בבקשה. תחתום על זה."‬
‫הוא שוב אמר לא, והוא התכוון לזה.‬
‫ביקשתי מכל השחקנים ששיחקתי איתם‬
‫שיחתמו על התמונות שלהם,‬
‫כדי שתהיה לי מזכרת מהם,‬
‫וראסל סירב.‬
‫הוא אמר,‬
‫סאץ', אנחנו נמצאים הרבה ביחד.‬ ‫אנחנו מבלים ביחד.‬
‫"אתה יודע שאני לא נותן חתימות."‬
‫חשבתי, "אני אהרוג אותו".‬ ‫אמרתי, "אתה בטח צוחק עליי, ראס".‬
‫אלה שניים מספרי ביל ראסל הבלתי חתומים שלי‬
‫שאני מחזיק שם‬ ‫בין ה' ראפ בראון וג'יימס בולדווין.‬
‫ככה בדיוק אני רוצה את זה. ‬ ‫הם לא נחתמו עבורי באופן אישי‬
‫בידי מר ביל ראסל.‬
‫ראיתי אותו לפני שלוש שנים בערך‬ ‫כשהוא היה בעיר.‬
‫הוא אמר, "היי סאץ', מה קורה?" התחלנו לדבר.‬
‫הוא אמר, "אני עדיין לא חותם לך".‬
‫אני חושבת שאבי הקדים את זמנו,‬ ‫מבחינות רבות.‬
‫אם מסתכלים על התרבות האובססיבית לידוענים‬ ‫שיש לנו היום,‬
‫ניתן לזהות את המלכודות והסכנות שיש בפרסום.‬
‫הוא ספג ביקורת על כך שהוא לא שיתף פעולה‬
‫והיה פתוח יותר,‬
‫ואני חושבת שהוא גם, בשונה מכוכבים אחרים,‬ ‫לא ממש הזדקק לזה.‬
‫הוא היה כל הזמן מי שהוא מבלי להתנצל,‬
‫ואם אתה לא יכול לכבד את זה, אז יש לך בעיה.‬
‫"1963 עד 1965, זוהרו של הכדורסל עומעם.‬
‫"חשבתי שזה משחק ילדים ואמרתי זאת בפומבי.‬
‫"איך אוכל לשחק כדורסל כאדם בוגר‬ ‫באותו אופן ששיחקתי כילד‬
‫"כשיש כל כך הרבה‬ ‫דברים חשובים יותר שמתרחשים?‬
‫"רציתי לעזור לשנות את העולם‬ ‫וחיפשתי דרך לעשות זאת.‬
‫"המהפכה השחורה החלה,‬ ‫ודברים רבים אחרים החלו להשתנות."‬
‫אתה גבר שחור שמשחק את המשחק הזה.‬
‫הוא מלא בגזענות, קודם כול.‬ ‫אתה עדיין לא יכול ללכת למקומות.‬
‫ושחורים חוטפים על הראש.‬ ‫מכים אותם, מתקיפים אותם,‬
‫ואתה נמצא כאן ומשחק כדורסל בבוסטון סלטיקס.‬
‫כשאתה לוקח מרחק אתה מרגיש רגשות אשמה.‬
‫כאילו, "מה אני עושה פה,‬ ‫משחק בשביל הלבנים האלה,‬
‫"שמוחאים לי כפיים,‬
‫"אבל לא רוצים שאגור בשכונה שלהם?"‬
‫אתה צופה בטלוויזיה ורואה את ההתעמרות הזו,‬
‫והלב שלך והמודעות שלך נפתחים.‬
‫אתה מרגיש נורא.‬ ‫"מה שאני לא עושה, זה לא מספיק."‬
‫"בארץ הזו חיים שני עמים,‬
‫"ועליי להכיר בכך.‬
‫"להכיר בחיים כפי שהם ולא לצאת מדעתי."‬
‫- אני לא אחייך אם לא מתחשק לי -‬
‫הוא מתראיין לספורטס אילוסטרייטד,‬ ‫לסאטרדיי איוונינג פוסט,‬
‫ומדבר על תחושת ההתפכחות שלו מאמריקה.‬
‫בכתבות האלה הוא מטיל ספק‬ ‫באסטרטגיית האי-אלימות של מרטין לותר קינג.‬
‫הוא מגן על מלקולם אקס ו"אומת האיסלאם",‬
‫שנחשבים תועבה בידי האמריקאים הלבנים‬ ‫של אותה תקופה.‬
‫הוא אומר שהספורט לא מהווה זירה‬ ‫להארה גזעית.‬
‫הספורט משקף את הדפוסים הגזעיים הבולטים‬ ‫שבחברה האמריקאית.‬
‫מה קורה לך כשאתה בעל מודעות עצמית‬ ‫גבוהה כל כך למה שאתה עושה?‬
‫איך זה משפיע על ההנאה שאתה מפיק מכך?‬
‫בשעה שביל ראסל התקשה‬
‫עם תפקידו ועם אחריותו‬ ‫כספורטאי שחור מפורסם,‬
‫הקבוצה שלו עמדה בפני נקודת מפנה.‬
‫המאמן רד אאורבך החליט שהגיע הזמן לפרוש.‬
‫עונת 66'-65' תהיה האחרונה שלו כמאמן.‬
‫לא רציתי להתחיל את העונה‬
‫ואז אם ניצחנו, לומר שאני פורש.‬
‫היו אומרים שפרשתי כי ניצחתי.‬
‫אמרתי, "אני פורש בסוף השנה, ‬ ‫לא משנה מה יקרה".‬
‫השאלה החשובה היתה מי יחליף את רד.‬
‫הבחירה הראשונה של רד היתה קפטן הקבוצה‬ ‫והכוכב שלה, ביל ראסל.‬
‫מי יוכל להמריץ טוב יותר את ביל ראסל השחקן,‬
‫מאשר ביל ראסל המאמן?‬
‫הייתי הראשון שהוא הציע לו,‬ ‫ואמרתי שאני לא מעוניין.‬
‫אם לא ביל, אז מי? ההחלטה הזו תצטרך לחכות.‬
‫בינתיים, היה צריך לסיים את העונה,‬
‫ועם פרישתו הקרבה של ריי,‬ ‫היה לקבוצה תמריץ נוסף לנצח.‬
‫רצינו לוודא שאחרי שרד יפרוש מתפקיד המאמן,‬
‫שנזכה באליפות בשנה האחרונה שלו.‬
‫הרגשנו שזה מה שיגדיר את הקריירה שלו כמאמן,‬
‫האופן שבו הוא סיים אותה.‬
‫אך מה שיכריע אם הם ייפרדו מרד‬ ‫בזכייה באליפות יהיו משחקי הפלייאוף.‬
‫אחרי שניצחו את פילדלפיה‬ ‫בשנה השנייה ברציפות,‬
‫וזכו באליפות המזרח…‬
‫בוסטון ניצחה את פילדלפיה 121-117.‬
‫הסלטיקס התמודדו מול הלייקרס בפעם החמישית.‬
‫- גמר NBA‬ ‫1966 -‬
‫וכפי שלרוב קרה,‬ ‫האליפות תוכרע בשניות האחרונות‬
‫של המשחק השביעי והקובע,‬ ‫כשהסלטיקס מובילים בארבע נקודות.‬
‫נותרו שש שניות, וללייקרס יש פתאום סיכוי.‬
‫הכדור אצל אליס, הוא קופץ וזורק, וזה בפנים!‬
‫נותרו ארבע שניות,‬ ‫היתרון הוא שתי נקודות בלבד.‬
‫קיי-סי עם הכדור, מקיפים אותו. שנייה אחת.‬
‫זהו זה. זה נגמר!‬
‫הבליצ'ק קיבל את המסירה, ומסתערים עליו.‬
‫זה נגמר.‬
‫בוסטון סלטיקס…‬
‫מנצחים את לוס אנג'לס לייקרס 95-93.‬
‫והקהל זורם לתוך המגרש.‬
‫רד ואני רצינו מאוד לנצח במשחק הזה,‬ ‫כדי שהוא יוכל לסיים עם ניצחון.‬
‫- אאורבך צוחק בדרך לפרישה -‬
‫רד תכנן להישאר עם הסלטיקס‬ ‫בתפקיד מנהל הקבוצה,‬
‫אז היה עליו למנות לו יורש.‬
‫הוא ידע שראסל צריך מאמן שיעניק לו השראה‬
‫וישמור על העניין שלו במשחק.‬
‫ומי יותר טוב מאשר שחקן סלטיקס‬ ‫בעבר או בהווה?‬
‫שנינו הכנו רשימה,‬ ‫והבחירה הראשונה שלי היתה פרנק רמזי.‬
‫אבל פרנק פרש וחי בקנטקי‬ ‫ולא יכול היה לעזוב.‬
‫אז פנינו לשלושה או ארבעה חבר'ה אחרים,‬ ‫ואף אחד מהם לא התאים לנו.‬
‫והוא אמר לי, "אני חייב למצוא מישהו".‬
‫הוא אמר, "אני אחפש מישהו מחוץ לארגון".‬
‫בייאושו, רד פנה לאלכס האנום, ‬ ‫מאמן סן פרנסיסקו ווריורז,‬
‫בעבר שחקן-מאמן אצל סנט לואיס הוקס,‬
‫ויריב ותיק שראסל לא חיבב.‬
‫אמרתי לו, "רד, אם אתה שוכר אותו,‬ ‫אני פורש יחד איתך".‬
‫ישבתי עם ראסל ואמרתי,‬ ‫"מי יאמן את הקבוצה אחרי שרד יפרוש?"‬
‫הוא אמר, "אלכס האנום",‬
‫אחד מאויביו המושבעים של ראסל.‬
‫אמרתי, "אתה לא יכול לשחק תחת אלכס האנום.‬ ‫הוא האיש האחד בליגה שאתה מתעב".‬
‫אמרתי, "תקשיב לי, למען השם,‬ ‫אתה תאמן את הקבוצה המזורגגת.‬
‫"אתה רוצה לאמן אותה, נכון?" "כן."‬
‫"אז למה שלא תגיד לרד שתאמן את הקבוצה?"‬
‫עכשיו, בערך 25 דקות מאוחר יותר,‬
‫ישבתי בחדר שלי במלון,‬
‫והטלפון צלצל.‬
‫וזה רד אאורבך,‬ ‫והוא אומר, "מקסוויני, בן כלבה שכמוך".‬
‫אמרתי, "רד, מה קרה?"‬
‫בום, ניתק לי את הטלפון.‬
‫כמה דקות אחר כך, דפיקה בדלת. זה ראסל.‬ ‫"אני המאמן."‬
‫חשבתי שאני… חיבקתי אותו, נישקתי אותו,‬
‫ומשכתי בזקן שלו.‬
‫"זה הדבר הכי נפלא בעולם!"‬
‫- המאמן השחור המקצועי הראשון -‬
‫היה להם את קוזי ואאורבך לפניו,‬ ‫אבל לא היתה להם אליפות עולם‬
‫ע ד שביל ראסל הגיע, ועכשיו הוא שחקן-מאמן.‬
‫חשבתי שאם אני אנסה לאמן,‬
‫זה יעניק אנרגיה חדשה לחיבור שלי למשחק.‬
‫זה בעצם מה שהוא היה צריך לקבל…‬
‫- קני סמית, פעמיים אלוף NBA -‬
‫לאור מה שהוא עשה.‬
‫הנה מאמן הסלטיקס החדש. שיהיה לך בהצלחה.‬
‫תודה.‬
‫ביל, האם תהיה העתק מוחלט של רד אאורבך‬ ‫או האם יהיה לך סגנון משלך?‬
‫אף אחד לא יכול להיות העתק של רד אאורבך.‬
‫אצטרך לעשות את זה בדרך שלי.‬ ‫גם לי יש ראש לבנה.‬
‫בזה אהיה דומה לרד. אהיה עקשן כמוהו.‬
‫בארוחת סיום העונה השנתית של הסלטיקס,‬
‫ראסל אותת שתפקידו אולי השתנה,‬
‫אך תחושותיו וציפיותיו‬ ‫כלפי הקבוצה נותרו בעינם.‬
‫"יש לי ציפיות רבות מהקבוצה‬ ‫לקראת העונה הבאה.‬
‫"מעולם לא הייתי קשור לקבוצה‬ ‫עם לב רחב יותר.‬
‫"אני לא מתקרב לאנשים רבים,‬ ‫אבל אתם גרמתם לי לאהוב אתכם.‬
‫"התייחסתם אליי טוב יותר‬ ‫מכפי שהתייחסו אליי כל חיי.‬
‫"אתם באמת המשפחה שלי.‬
‫"הסלטיקס הוא יותר משם או קבוצה.‬
‫"הוא דרך חיים."‬
‫ההודעה היתה בעלת חשיבות מונומנטלית‬ ‫עבור הסלטיקס,‬
‫עבור עולם הספורט כולו, ולמעשה, עבור האומה.‬
‫ראסל יהיה המאמן השחור הראשון‬
‫של קבוצה מקצוענית כלשהי בצפון אמריקה.‬
‫אבל העיתונות לא ממש ידעה מה לחשוב על זה.‬
‫- 'אני חושב שאוכל לעשות את העבודה' -‬ ‫ראסל -‬
‫האם תוכל לבצע את העבודה ללא משוא פנים,‬ ‫ללא אפליה גזעית הפוכה?‬
‫כן.‬
‫כעת אתה כמובן השחור הראשון‬ ‫שמשמש כמאמן ראשי.‬
‫אתה מרגיש שמופעל עליך לחץ נוסף?‬
‫לא, כלל וכלל לא.‬ ‫אני חושב שאחרים עושים מזה יותר עניין,‬
‫כי עבורי זה היה טבעי שהתפקיד יעבור אליי,‬
‫או שיציעו לי אותו.‬
‫העובדה שראסל הפך להיות מאמן הסלטיקס,‬
‫קבוצה שכבר זכתה בהמון אליפויות,‬
‫היא אירוע משמעותי מאוד‬ ‫בהיסטוריה של הספורט האמריקאי.‬
‫- כוכב הסלטיקס במשחקו הראשון כמאמן -‬
‫אני זוכר כששמעתי לראשונה‬ ‫שראסל יהיה מאמן הסלטיקס.‬
‫זה שימח אותי מאוד.‬
‫ואנחנו מדברים כאן על חמש שנים בלבד‬ ‫אחרי שיטת ההקצבה.‬
‫הוא הפך להיות לא רק הפנים של הסלטיקס.‬
‫הוא הפך להיות החזית של הקבוצה‬
‫שכל העולם רואה.‬
‫אני לא יכול לדמיין איך זה,‬
‫לנסות להצטיין בשני התפקידים,‬ ‫כי הם כל כך שונים,‬
‫הם דורשים כל כך הרבה אנרגיה‬ ‫ופרספקטיבה ומחשבה.‬
‫הוא אדם טוב יותר ממני.‬
‫ראסל והסלטיקס התחילו את העונה היטב,‬
‫עם ניצחונות ב-10‬ ‫מתוך 12 משחקיהם הראשונים.‬
‫אבל יותר מכל ניצחון או הפסד,‬
‫היה אירוע אחד שהותיר חותם עמוק‬ ‫על המאמן ביל ראסל.‬
‫כשהסלטיקס שיחקו במשחק ראווה בלואיזיאנה,‬
‫אביו של ביל הביא את סבא שלו‬ ‫למשחק הכדורסל הראשון שלו.‬
‫"מר צ'רלי נכנס לחדר ההלבשה עם הזקן.‬
‫"אחרי כמה דקות, שנינו נתקפנו בפניקה.‬
‫"הזקן בכה. חשבתי שהוא עובר התקף לב.‬
‫"ואז שנינו ראינו שהוא לא סובל מכאבים.‬
‫"הוא לטש עיניים, כאילו המום,‬
‫"מהופנט לראות את סאם ג'ונס וג'ון הבליצ'ק‬ ‫במקלחות בקרבת מקום.‬
‫"שני חבריי לקבוצה‬ ‫היו עסוקים בהסתבנות ושיחה,‬
‫"ולא שמו לב כמה הזקן מתרגש.‬
‫"הזקן הסתכל עלינו ואמר לאט:‬
‫"'מעולם לא חשבתי שיגיע היום‬
‫"'שבו מים יזרמו מאדם שחור לאדם לבן."‬
‫"הוא המשיך לטלטל את ראשו.‬
‫"'אתם יודעים, אני יכול לראות‬ ‫שהם מחבבים זה את זה.'"‬
‫אתה עכשיו בעמדה שבה אתה לראשונה‬ ‫לוקח פיקוד על הקבוצה,‬
‫אחרי שורה ארוכה של ניצחונות.‬ ‫אתה רוצה לתת תחזיות?‬
‫אם לא יהיו לנו פציעות,‬ ‫אני חושב שנמשיך עד הסוף.‬
‫בשלב הזה הוא אולי לקח על עצמו‬ ‫יותר משהיה מוכן אליו.‬
‫הוא שיחק 45 דקות במשחק בממוצע,‬
‫וגם אימן,‬
‫ווידא שנגיע למקומות‬ ‫שאליהם היינו צריכים להגיע,‬
‫שההתקפה תפקדה כמו שצריך,‬ ‫ושההגנה היתה במקום הנכון.‬
‫אני מתערב שכשהוא הסכים לתפקיד, הוא לא הבין‬
‫כמה הרבה יידרש ממנו כדי לעשות את זה.‬
‫וזו במקרה היתה השנה שבה וילט‬ ‫סוף סוף מצא את מקומו‬
‫והיתה לו קבוצה אדירה בפילדלפיה.‬
‫תוכניית קדם-משחק רשמית, 35 סנט בלבד.‬ ‫החמישייה הפותחת.‬
‫וילט צ'מברלין, בואו לקרוא בתוכנייה הרשמית.‬
‫בשנתיים האחרונות, הסבנטי סיקסרז הפכו‬
‫מקבוצה מבטיחה לקבוצת על.‬
‫הם התגאו ברקורד הטוב ביותר ב-NBA,‬
‫ווילט מצא סוף סוף קבוצה שהוא התחבר אליה.‬
‫בעשר השנים האחרונות, בוסטון סלטיקס זכו‬ ‫בתשע מתוך עשר אליפויות עולם.‬
‫בשנה שעברה,‬ ‫הסבנטי סיקסרז היו קבוצת ה"כמעט" ב-NBA.‬
‫העבר קורא להם, "נצחו את בוסטון".‬
‫מוסר לאחור לגריר, הוא רוצה לזרוק.‬ ‫הוא זורק, הוא קולע.‬
‫וואו, שתי הקבוצות האלה חמות אחת על השנייה.‬
‫גריר משמאל. הוא יורה. מפספס.‬
‫צ'מברלין עם הריבאונד, צעד וחצי,‬ ‫ויש עליו עבירה.‬
‫הסיקסרז שלטו בשלושת המשחקים הראשונים‬ ‫בסדרת הפלייאוף של 1967.‬
‫וילט, כעת שחקן ותיק,‬ ‫התאים את צורת המשחק שלו.‬
‫הוא מסר יותר והשתתף בהגנה.‬
‫חסימה נהדרת של צ'מברלין. עוד חסימה נהדרת.‬
‫בשנתו הראשונה כשחקן-מאמן ב-NBA,‬
‫ראסל ירש קבוצה חזקה, אבל היא דולפת.‬
‫הגענו לגרדן, עם כל האוהדים המכוערים האלה‬ ‫וההתנהגות הגסה שלהם.‬
‫זאת לא היתה תחרות. זה היה קרב.‬
‫אחד האוהדים מצטרף לקטטה.‬
‫הסלטיקס הצליחו לנצח במשחק ארבע בבוסטון,‬
‫רק כדי לחזור לפילדלפיה,‬
‫היכן שהאוהדים דרשו לסיים את שושלת סלטיקס.‬
‫ווקר נכנס וזה בפנים.‬
‫זאת קבוצה בלתי רגילה.‬
‫הנה גריר, רודפים אחריו. הוא קולע.‬
‫- בוסטון מתה -‬
‫אוהדי פילדלפיה שרו, "הסלטיקס מתים,‬ ‫הסלטיקס מתים. סוף סוף מתים".‬
‫- בוסטון‬ ‫אתם תמותו הלילה -‬
‫ביל ראסל צופה בשושלת קורסת לנגד עיניו.‬
‫חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת!‬
‫"וילט והסבנטי סיקסרז ניצחו אותנו‬ ‫כי הם היו טובים יותר.‬
‫"הם כמעט העיפו אותנו מהמגרש,‬
‫"וקיבלתי טעימה מיידית מסינדרום המפסיד.‬
‫"למרות שלסלטיקס היה רצף חסר תקדים‬
‫"של שמונה אליפויות רצופות,‬ ‫אוהדי בוסטון קראו אליי קריאות בוז.‬
‫"'מחוק לגמרי, אה?'‬
‫"'ידעתי שזה לא יחזיק מעמד.‬ ‫אין לכם את זה יותר.'‬
‫"מצמצתי כלא מאמין."‬
‫הסיקסרז זכו באליפות ה-NBA באותה השנה,‬
‫והעניקו לווילט את האליפות הראשונה שלו.‬
‫בינתיים, בבוסטון,‬ ‫ניתוח התבוסה המרה של הסלטיקס‬
‫התמקד באדם אחד.‬
‫התרגלנו לנצח,‬
‫וכל עוד יכולנו להסתמך על ראסל כעוגן שלנו,‬
‫חשבנו שנמשיך לנצח.‬
‫ראס, שהיה אדם גאה,‬
‫נפגע מאוד‬
‫מהעובדה שלא ניצחנו.‬
‫הוא הרגיש נבוך.‬
‫הוא היה שקט מאוד,‬ ‫הוא לא רצה לדבר על העונה.‬
‫כי כזה הוא היה.‬
‫הוא אמר, "היי, נראה מה יקרה בשנה הבאה".‬
‫במקרה שלא שמתם לב,‬ ‫עם כל ההתרגשות של אליפות העולם,‬
‫התאחדות הכדורסל הלאומית‬ ‫עומדת להתחיל את העונה שלה בשבת בערב.‬
‫כאן בבוסטון גרדן, כל השחקנים הוותיקים‬
‫של הסלטיקס יחזרו, וינסו לזכות חזרה בכתר‬
‫שהסבנטי סיקסרז לקחו מהם.‬
‫מעולם לא ביצעתי תחזיות.‬
‫בכל השנים שאני כאן תמיד שאלו אותי,‬ ‫"כמה רחוק תגיעו?"‬
‫והייתי אומר, "אני לא יודע".‬ ‫לא היה לי מה לומר.‬
‫ובשנה שעברה, בפלייאוף, שאלו אותי שוב,‬
‫ואמרתי, "אנחנו נזכה באליפות", ולא זכינו.‬
‫אז אני לא אגיד יותר שום דבר, לעולם.‬
‫ראסל עמד מול שני אתגרים גדולים‬ ‫בעונה השנייה שלו כמאמן.‬
‫הראשון היה להוכיח‬ ‫שיוכל להחזיר את האליפות לקבוצה שלו‬
‫לאחר הפסדם לפילדלפיה סבנטי סיקסרז.‬
‫והשני נבע ממלחמה אכזרית שתשסע את אמריקה,‬
‫כמו גם את עולם הספורט.‬
‫"פיתחתי דעות מוצקות לגבי וייטנאם‬ ‫בשלב מוקדם מאוד במלחמה.‬
‫"זה נראה לי כמו המשך‬ ‫של המלחמות הקולוניאליות,‬
‫"שבתור אדם שחור שהתנגד למושבות באפריקה,‬
‫"היו נושא רגיש עבורי.‬
‫"למעשה, כל שהווייטנאמים אמרו‬
‫"היה שהם לא רוצים שמערביים‬ ‫ינהלו להם את המדינה.‬
‫"אנחנו האמריקאים לא ראינו זאת כך, כמובן.‬
‫"בתור אימפריה, התעקשנו להגדיר את המלחמה‬
‫"כמאבק של הדמוקרטיה בקומוניזם."‬
‫הפצצות בווייטנאם מתפוצצות בבית.‬
‫הן הורסות את החלום ואת האפשרות‬
‫לקיומה של אמריקה ראויה.‬
‫היי, היי, אל-בי-ג'יי, כמה נערים הרגת היום?‬
‫קומוניסטים מזוינים!‬
‫- החזירו את חיילינו הביתה -‬
‫המלחמה עוררה כעס ומרירות‬ ‫וזרעה קיטוב באומה.‬
‫מה אנחנו רוצים?‬ ‫-שלום!‬
‫מתי נקבל אותו?‬ ‫-עכשיו!‬
‫בין המתנגדים למלחמה‬
‫היה אלוף אגרוף במשקל כבד בן 25‬ ‫בשם קסיוס קליי,‬
‫שהמיר את דתו לאיסלאם‬ ‫ושינה את שמו למוחמד עלי.‬
‫עלי טען שאמונותיו הדתיות והמוסריות‬
‫מנעו ממנו להילחם באנשים שהוא לא מכיר‬ ‫ולהרוג אותם.‬
‫אני פשוט לא חושב שעליי ללכת לווייטנאם‬
‫ולירות באנשים שאף פעם לא קראו לי "כושי",‬
‫שלא עשו לי לינץ', לא שיסו בי כלבים,‬ ‫לא אנסו את אמא שלי.‬
‫עלי הסתכן באובדן תוארו כאלוף,‬
‫תביעה פדרלית,‬
‫עונש מאסר של חמש שנים,‬
‫וקנס של 10,000 דולר.‬
‫מה שמוחמד עלי עשה‬
‫יכול היה לחסל את הקריירה שלו כמתאגרף.‬
‫לא היה לו אכפת להפסיד מיליוני דולרים.‬ ‫הוא בהחלט היה אמיץ מאוד.‬
‫הוא גרם לנו להתגאות בכך‬ ‫שאנו ספורטאים שחורים‬
‫כי הוא הראה לי, דרך מעשיו,‬
‫מה חשוב.‬
‫אני לא מכיר ספורטאים רבים‬
‫שהיו עושים את מה שהוא עשה.‬
‫זה מצריך כמות אדירה‬ ‫של כוח רצון וחוסן נפשי, וכולי.‬
‫אמונה אמיתית.‬
‫- ועידת קליבלנד‬ ‫4 ביוני, 1967 -‬
‫ועידת קליבלנד היתה למעשה‬ ‫תגובה של ספורטאים שחורים‬
‫לעובדה שעלי סירב להתגייס לצבא.‬
‫והם רצו להראות את תמיכתם באחיהם.‬
‫"לא הלכנו לקליבלנד‬ ‫כדי לשכנע את מוחמד להתגייס לצבא.‬
‫"הלכנו כדי להציע לו את עזרתנו.‬
‫"בשום מקום לא כתוב שאלוף העולם במשקל כבד‬
‫"חייב להשתייך לדת ספציפית‬ ‫או שאסור לו להיות סרבן מטעמי מצפון."‬
‫באנו הנה כי אנחנו ידידיו של מוחמד עלי.‬
‫ורצינו לשמוע ממנו…‬
‫אנחנו קוראים עיתונים,‬ ‫צופים בטלוויזיה, כל זה.‬
‫…מה באמת קורה.‬
‫הוא ענה לשאלות קשות מאוד,‬
‫ולמעשה, רבותיי, שכנע אותנו‬
‫שעבורו זה בעצם עניין דתי.‬
‫הוא מאמין בדת שלו,‬
‫ועמדתו מבוססת אך ורק על כך.‬
‫החוויות שהוא עבר‬
‫הפכו אותו לאדם בודד מאוד.‬
‫זו התמונה המפורסמת.‬
‫כנראה אחת התמונות האיקוניות ביותר‬ ‫של המאה ה-20.‬
‫לראות את הגברים השחורים האלה,‬ ‫את הכוכבים האלה,‬
‫מפסיקים להיות הכוכבים של הקליבלנד בראונז,‬
‫או של הסלטיקס, או של הפאקרז,‬
‫ואומרים, "אנחנו גברים שחורים קודם כול".‬
‫הם חשו שישנה בידם האחריות‬
‫לנצל את הבמה שלהם, את הקול שלהם,‬
‫את הרצונות והתשוקות שלהם,‬ ‫כדי לחולל שינוי כלל-ארצי,‬
‫וכדי להגדיר מחדש מהו ספורטאי שחור.‬
‫מה שהיה לי ולביל במשותף‬
‫היה שסירבנו לוותר על האינדיווידואליות שלנו‬
‫ושהתמודדנו עם דעות קדומות,‬
‫ואפליה,‬
‫ופרקטיקות לא הוגנות.‬
‫אם אתה כוכב,‬
‫ואם אתה אומר את הדברים הנכונים‬ ‫ומתנהג בצורה הנכונה,‬
‫אתה תרוויח כסף.‬
‫אבל אם ברצונך להיות אקטיביסט,‬ ‫אתה חייב לוותר על זה.‬
‫ביל היה אדם מיוחד.‬
‫ניתן היה לסמוך עליו‬
‫שיקרא תגר על כל מה שלא תקין.‬
‫ביל ראסל גילם בתוכו את המהות,‬
‫את הלב והנשמה של מה שעלי אמר.‬
‫כשכתב שאל את ביל,‬
‫"מה יקרה למוחמד עלי?"‬
‫תשובתו של ביל היתה,‬
‫"מוחמד עלי לא מדאיג אותי.‬
‫"הוא עשה משהו שאני לא הצלחתי לעשות.‬
‫"למצוא משהו שאני כה מחויב לו,‬ ‫כעניין של אמונה,‬
‫"עד שאהיה מוכן להקריב עבורו את חיי.‬
‫"מוחמד עלי לא מדאיג אותי.‬ ‫כל שאר הספורטאים השחורים מדאיגים אותי."‬
‫זהו מבזק מיוחד של CBS.‬
‫ד"ר מרטין לותר קינג הבן,‬
‫מנהיג בתנועה לזכויות האזרח וזוכה פרס נובל,‬
‫נורה ונהרג הלילה בממפיס, טנסי.‬
‫הוא עמד על מרפסת הקומה השנייה‬ ‫במלון לוריין,‬
‫כשירייה בודדת נורתה מצדו השני של הרחוב,‬
‫וככל הנראה פגעה בצווארו.‬
‫חלומו של ד"ר מרטין לותר קינג הבן‬
‫לא מת יחד עימו.‬
‫לא נרשה שהקליע ישלוט באמריקה,‬
‫רק הקלפי יעשה זאת,‬ ‫כי אנו אומה חופשיה וצודקת.‬
‫אני חושב שכולם,‬ ‫לא משנה לאיזה גזע או דת השתייכת,‬
‫חשו אובדן.‬
‫והיתה לזה השפעה על כולנו.‬
‫מהומות פרצו ביותר מ-150 ערים אמריקאיות.‬
‫השתוללות של הצתות וביזה,‬ ‫ללא אח ורע בהיסטוריה של האומה.‬
‫הרפובליקה עומדת למבחן בכל רמ"ח אבריה.‬
‫התפרצויות של זעם ויגון התחוללו‬ ‫בערי אמריקה.‬
‫בפילדלפיה, הסלטיקס היו אמורים‬
‫לשחק במשחק הראשון של גמר המזרח‬
‫נגד הסבנטי סיקסרז למחרת.‬
‫לא נעמוד יותר מהצד ונחכה‬ ‫בשעה שמנהיגינו נרצחים.‬
‫"הייתי במצב של הלם לאורך כל היום.‬
‫"פשוט ישבתי במשך ארבע או חמש שעות‬ ‫לפני שיכולתי לדבר על משהו אחר.‬
‫"ואז חשבתי שאולי לא ראוי שאשחק.‬ ‫התקשרתי לווילט."‬
‫אפילו ספורטאים כה נחשבים וכה מפורסמים‬
‫כמו ביל ראסל ווילט צ'מברלין,‬
‫לא הצליחו לגרום ל-NBA לומר,‬ ‫"לכבודו של האדם הדגול הזה,‬
‫"אנחנו נעצור. המשחק לא יתקיים."‬
‫כשהאצטדיון כבר מתמלא באוהדים,‬
‫צ'מברלין דרש שתהיה הצבעה בחדר ההלבשה‬ ‫שתכריע אם הם רוצים לשחק או לא.‬
‫"שנינו הסכמנו שזה לא יהיה רעיון טוב‬ ‫לבטל את המשחק בשלב כה מאוחר.‬
‫"באצטדיון היו בין 10,000 ל-12,000 צופים,‬ ‫וביטול המשחק עלול לחולל מהומה.‬
‫בסופו של דבר, החליטו שתי הקבוצות לשחק.‬
‫האוהדים חזו במשחק מאופק אבל לא ממוקד,‬
‫אפילו כשהיה מדובר בשני היריבים המושבעים,‬ ‫ראסל וצ'מברלין.‬
‫היתה שם אווירה מוזרה.‬ ‫נעדרו הריגוש ההתלהבות‬
‫שקיימים בדרך כלל במשחקי פלייאוף.‬
‫הסלטיקס הצליחו לנצח 127-118.‬
‫ארבעה ימים לאחר מכן,‬ ‫קינג הובא למנוחות באטלנטה.‬
‫בלוויה שלו נכחו דמויות בולטות‬ ‫מעולם הפוליטיקה,‬
‫מתעשיית הבידור, וגם כוכבי על מה-NBA.‬
‫רבים חששו שחלומו מת יחד עימו.‬
‫"היה לי כבוד רב כלפי ד"ר קינג.‬
‫"הוא היה החוצץ האחרון, אתם יודעים.‬
‫"דברים שאמרתי לפני עשר שנים,‬
‫"דברים שכולם פטרו כ'הגיגיו של שחור כועס',‬
‫"יצאו היום החוצה, וזה מה שעצוב כל כך.‬
‫"אלימות אף פעם לא מצמיחה משהו מועיל.‬
‫"והנה אדם שהאמין באי-אלימות,‬
‫"ומישהו רצח אותו.‬
‫"זו טרגדיה אמיתית."‬
‫ב-10 באפריל, יום למחרת לווייתו של קינג,‬
‫התחדשה סדרת הפלייאוף בבוסטון גרדן.‬
‫- בוסטון סלטיקס נגד פילדלפיה סבנטי סיקסרז‬ ‫גמר המזרח 1968 -‬
‫הסבנטי סיקסרז שיחקו טוב יותר‬ ‫וקלעו יותר סלים מיריביהם,‬
‫והסלטיקס הפסידו 115-106.‬
‫פילדלפיה ניצחו גם בשני המשחקים הבאים.‬
‫אף קבוצה, אפילו לא הסלטיקס, התאוששה אי פעם‬
‫מפיגור של 3:1 בפלייאוף.‬
‫האישה השמנה עוד לא שרה.‬
‫וזה לא נגמר עד שהיא תתחיל לשיר.‬
‫הסלטיקס חזרו לעניינים במשחק חמש,‬
‫והביסו את פילדלפיה 122-104.‬
‫כעת, המומנטום התחלף,‬
‫והסלטיקס ניצחו גם במשחק הבא בגרדן.‬
‫בעזרת חסימות בלתי נגמרות‬ ‫והדרכה מעולה של ראסל,‬
‫הם ניצחו במשחק האחרון בסדרה בפילדלפיה‬
‫והוכיחו שהם עדיין אלופים.‬
‫ראסל כינה זאת "הניצחון המספק ביותר שלו".‬
‫הסלטיקס ימשיכו וינצחו את הלייקרס‬ ‫בגמר ה-NBA.‬
‫האליפות העשירית של ראסל,‬ ‫והראשונה שלו כמאמן.‬
‫ביל, ברכות על משחק ועונה מצוינים.‬
‫תודה.‬
‫האם העובדה ששימשת גם כמאמן‬ ‫וגם כשחקן דרשה ממך יותר העונה‬
‫לעומת העונה הקודמת?‬
‫לא נראה לי.‬
‫אתה חושב שהספורטאי השחור החדש‬ ‫יכול להביא לשינוי חברתי או פוליטי?‬
‫הדברים שאמרתי במהלך השנים,‬
‫יכולתי לומר אותם כי הייתי בעמדה של כוח,‬ ‫והייתי טוב.‬
‫אבל זה אמר שיש לי יותר מה להפסיד.‬
‫מהבחינה של מה שהם דיברו עליו.‬
‫אבל לי לא היה אכפת,‬ ‫כי אם אין לי את הגבריות שלי,‬
‫אין לי כלום.‬
‫ספורטאים הם תוצר, במקום בני אדם.‬
‫סבלתי מהטרדות בלתי פוסקות ונכלאתי בבידוד‬
‫למשך שלושה חודשים לערך.‬
‫מי אתם?‬ ‫-הפנתרים השחורים!‬
‫אין דבר חשוב יותר מבלימת הפשיזם,‬
‫כי הפשיזם יבלום את כולנו.‬
‫אני אומר לך, אני מרגיש חסר אונים לחלוטין.‬
‫כי אחרי שראיתי מה אנשים עוברים,‬
‫הבנתי שהתרומה שלי כמעט חסרת משמעות.‬
‫ראס איים שיפרוש במהלך שלוש,‬ ‫ארבע השנים האחרונות.‬
‫אמרתי, "ראס, אתה לא יכול לפרוש".‬
‫אמרתי, "אנחנו צריכים שתמשיך לשחק‬ ‫כדי שנמשיך לנצח באליפויות,‬
‫"ושנמשיך לקבל המחאות בזכותן, אוקיי?‬
‫"לא נוכל לנצח בלעדיך."‬
‫ב-15 במארס, 1969,‬
‫במהלך משחק נגד בולטימור בולטס,‬
‫הסלטיקס השוו בשניות האחרונות.‬
‫לאחר שהכדור עבר לרשות קבוצתו,‬ ‫המאמן ראסל ביקש פסק זמן.‬
‫"צעקתי, 'הם בידיים שלנו! בואו נחסל אותם!'‬
‫"לפתע פרצתי בצחוק ולא הצלחתי להפסיק.‬
‫"השחקנים חשבו שירדתי מהפסים.‬ ‫אמרתי, 'זה ממש משהו.‬
‫"'הנה אני, איש מבוגר‬ ‫שמתרוצץ חצי עירום מול אלפי אנשים‬
‫"'ומשחק משחק וצועק על חיסולים.'‬
‫"הבטתי על חבריי לקבוצה‬ ‫כאילו אמרתי משהו ממש עמוק.‬
‫"והם הסתכלו עליי בפנים חתומות‬ ‫כאילו לא אמרתי כלום.‬
‫"הוצאנו את הכדור, והבולטס ניצחו.‬
‫"עם כל ההתלוצצויות שלי‬ ‫ בשנותיי בכדורסל המקצועני,‬
‫"מעולם לא לעגתי למשחק עצמו.‬
‫"אתה לא יכול לתת את מה שהמשחק דורש‬
‫"אם אתה מתחיל להתמקד בהיבטים המגוחכים שלו.‬
‫"כבר ידעתי שבספורט אין ניצחונות סופיים.‬
‫"המשחקים פשוט נמשכים,‬
‫"והניצחון הסופי היחיד שיכול להיות לך‬ ‫הוא לצאת‬
‫"בחתיכה אחת מהמשחק האחרון.‬
‫"אמרתי לעצמי, ולא לאף אחד אחר,‬
‫"שזו תהיה העונה האחרונה שלי."‬
‫זו היתה עונה קשה עבור הסלטיקס,‬
‫שבעיני שאר הליגה‬
‫נראו כמאבדים את הניצוץ שלהם.‬
‫"רגעי ההשראה במשחקים נעשו תכופים פחות,‬
‫"ידעתי שזה לפעמים קורה‬ ‫כי אני מאמן ולא רק משחק,‬
‫"אבל הרבה מזה היה‬ ‫כי לא יכולתי לעמוד בקצב."‬
‫ראסל היה בבירור בדעיכה.‬
‫גם סאם ג'ונס וסאץ' סנדרס כבר היו מבוגרים.‬
‫קראנו להם "גריאטריים".‬
‫כשהמשחק התחיל, היו להם תחבושות על הברכיים.‬
‫הם נראו כאילו יצאו משנות ה-40,‬ ‫עם סניקרס גבוהות.‬
‫ממש ריחמת עליהם.‬
‫אני בשלב בקריירה שלי‬ ‫שבו כל עונה היא כמו עונש.‬
‫הסלטיקס סיימו במקום רביעי‬ ‫בליגת המזרח באותה שנה.‬
‫זה היה אמור להיגמר.‬
‫אף אחד לא ציפה שהם ינצחו.‬
‫למרות הופעתם הבינונית והתחזיות העגמומיות,‬
‫בוסטון הצליחו להגיע לחצי גמר המזרח‬
‫כדי לשחק נגד הסבנטי סיקסרז.‬
‫הסלטיקס רמסו את פילדלפיה.‬
‫כעת עליהם להתמודד מול הניקס‬ ‫כדי לזכות באליפות המזרח.‬
‫פילדלפיה… ידענו שנוכל לנצח אותם.‬
‫ידענו את זה.‬
‫נגד ניו יורק היתה לנו בעיה.‬
‫- בוסטון סלטיקס נגד ניו יורק ניקס‬ ‫גמר אליפות המזרח 1969 -‬
‫הכול פשוט עבד אצלם.‬
‫היה להם מנהיג חרוץ ומיומן בסנטר,‬ ‫ויליס ריד,‬
‫היה להם את הפורוורד החכם, ביל ברדלי,‬ ‫הגארד הדינמי וולט פרייז'ר.‬
‫בתחילת העונה דיברנו על האליפות,‬
‫ועכשיו היינו בחדר ההלבשה,‬
‫ואמרנו, "היי, על זה דיברנו.‬
‫"בגלל זה אנחנו משחקים,‬ ‫אז בואו נעשה את זה."‬
‫וחשבנו שנוכל לנצח.‬
‫הניקס חשבו שהם ינצחו אותנו באותה שנה,‬
‫כי הם ניצחו בשישה מתוך שבעה משחקים‬ ‫בעונה הרגילה.‬
‫ויליס ריד היה עמוד השדרה של ההגנה שלהם.‬
‫הוא עזר לכולם.‬
‫אז התחלתי לשנות את המתקפה בכל משחק.‬
‫כשהם הסתגלו למשחק רחוק מהסל,‬ ‫עברתי למשחק התקפי קרוב לסל.‬
‫בצורה כזו שיניתי את הזרימה של ההגנה.‬
‫פשוט היינו קבוצה טובה יותר.‬
‫הם לא רצו לשמוע את זה.‬
‫ההתאמות שראסל ערך אחרי כל משחק, הצליחו.‬
‫הניקס הפסידו.‬
‫כעת, אליפות מספר 11 נראתה באופק.‬
‫הסלטיקס יתמודדו מול הלייקרס‬ ‫בגמר ה-NBA בפעם השביעית.‬
‫המאמן, כרגע השגת את וילט צ'מברלין.‬
‫כמה אנשים הכעסת בכך?‬
‫לא, אני חושב ששימחתי הרבה אנשים.‬
‫אני יודע ששימחתי את המאמנים בליגת המזרח‬ ‫כי הם חושבים שיש להם סיכוי טוב יותר עכשיו.‬
‫יש לך "איום משולש", שלושה שחקנים רציניים.‬
‫מה אתה חושב שתעשו העונה?‬ ‫-אני יודע דבר אחד. כדאי מאוד שננצח,‬
‫כי אם לא, לא תהיה לי עבודה.‬
‫תמיד הרגשתי שאני רוצה לשחק בקבוצה‬ ‫עם שחקנים כמו ג'רי וסט,‬
‫ואלג'ין ביילור, ושאר שחקני הלייקרס החזקים.‬
‫אני שמח מאוד מהטרייד הזה,‬
‫כי הגעתי לקבוצה שלדעתי יש לה סיכוי להיחשב‬
‫כאחת מקבוצות הכדורסל הטובות אי פעם.‬
‫הלייקרס מעולם לא ניצחו את הסלטיקס בגמר,‬
‫אבל ב-1969,‬ ‫כשצ'מברלין הצטרף לווסט וביילור,‬
‫הקבוצה כללה את "שלושת הגדולים"‬ ‫המקוריים של ה-NBA.‬
‫היינו קבוצה טובה יותר, נקודה.‬
‫בוסטון לא היתה ראויה‬ ‫להיות איתנו באותה ליגה.‬
‫זו היתה קבוצה שהסתמכה על מזל.‬
‫מספר 13, מקנזס, וילט צ'מברלין!‬
‫כולם אומרים, "הסלטיקס זקנים,‬ ‫הם מעבר לשיאם, הם לא יוכלו לנצח שוב".‬
‫האם אתה באמת מרגיש בתוכך שתוכלו לנצח שוב?‬
‫כן.‬
‫גמר אליפות העולם בכדורסל,‬ ‫גבירותיי ורבותיי.‬
‫זה מה שנמצא על הכף.‬
‫בשעה שווילט וראסל ניהלו דו-קרב,‬
‫המשחק הוכרע בידי ג'רי וסט, שקלע 53 נקודות,‬
‫והוביל את הלייקרס לניצחון במשחק מס' אחת.‬
‫לג'רי וסט היה המשחק הטוב ביותר‬ ‫של כל שחקן שאי פעם ראיתי.‬
‫הוא היה בלתי ניתן לעצירה.‬
‫"בוסטון גלוב" ביקש מראסל‬ ‫שיכתוב דיווח יומי,‬
‫ויספק לקוראים את הפרספקטיבה שלו‬ ‫על כל משחק.‬
‫כמו תמיד, הוא דיבר בכנות ובישירות.‬
‫"הנקודות של וסט היוו גורם משמעותי במשחק.‬
‫"אבל זה היה משחק על שתי נקודות, וזה הפסד.‬
‫"לא היה משנה אם הוא היה קולע 100 נקודות,‬
‫"ואנחנו היינו מנצחים בנקודה או שתיים.‬
‫"הניצחון הוא העיקר."‬
‫במשחק שתיים, וסט קלע 41 נקודות,‬
‫ושוב הוביל את לוס אנג'לס לניצחון.‬
‫הלייקרס הובילו כעת בשני משחקים‬
‫על הסלטיקס של ראסל.‬
‫הסלטיקס היו בצרות.‬
‫אף קבוצה בשלב הזה לא הפסידה‬ ‫בשני המשחקים הראשונים וניצחה בסדרה.‬
‫"הרשינו ממוצע של 119 נקודות למשחק.‬
‫"אלה הרבה נקודות לוותר עליהן כל משחק,‬
‫"ולא משנה מי קולע עבור הקבוצה."‬
‫סדרת הפלייאוף עברה לבוסטון‬ ‫לשני המשחקים הבאים,‬
‫והסלטיקס ידעו שהם חייבים לנצח בשניהם‬
‫כדי שיהיה להם סיכוי לתואר אליפות מס' 11.‬
‫הם ניצחו במשחק שלוש.‬
‫אבל במשחק ארבע, הלייקרס הובילו בנקודה‬
‫כשהסלטיקס החזיקו בכדור‬ ‫עם שבע שניות על השעון.‬
‫סאם ג'ונס מדלג מסביב לשלושה שחקנים‬ ‫שמנסים לחסום אותו.‬
‫הוא זורק…‬
‫בינגו.‬
‫נותרה שנייה, אבל המשחק נגמר.‬
‫"מרושל, אבל אקח את זה.‬
‫"סאם הזקן קלע את הסל המכריע."‬
‫לאחר שבכל ארבעת המשחקים הראשונים‬ ‫קבוצות הבית ניצחו,‬
‫המגמה המשיכה כשהלייקרס ניצחו‬ ‫במשחק חמש בלוס אנג'לס.‬
‫"יש דברים שהשתיקה יפה להם.‬ ‫אז בנוגע למשחק של חמישי בערב‬
‫"נגד הלייקרס, אין לי שום תגובה."‬
‫תסכולו של ביל הומחש‬ ‫במגרש הביתי בערב למחרת,‬
‫כשהוא גרם לשחקן שקלע פעם 100 נקודות‬ ‫במשחק אחד,‬
‫לקלוע שמונה בלבד.‬
‫יתרון הבית חזה את תוצאות משחקי הפלייאוף,‬
‫ועם לוס אנג'לס‬ ‫שצפויה לארח את המשחק האחרון,‬
‫הלייקרס נותרו הפייבוריטים.‬
‫איני יכול שלא לתהות איך אתה מרגיש‬ ‫לפני המשחק השביעי,‬
‫והפעם במגרש של מישהו אחר.‬
‫זו לא הפעם הראשונה.‬
‫- בוסטון סלטיקס נגד לוס אנג'לס לייקרס‬ ‫גמר NBA, משחק 7 - 5 במאי, 1969 -‬
‫בוסטון מנסה לזכות באליפות ה-11 ב-13 שנים.‬
‫שושלת שהלייקרס מנסים להפיל.‬
‫המשחק השביעי במגרש הביתי של הלייקרס.‬
‫הלייקרס עמדו סוף סוף לזכות באליפות‬
‫שבה הם מעולם לא הצליחו לזכות‬ ‫נגד הבוסטון סלטיקס.‬
‫ג'רי וסט סיכם זאת בעצמו.‬ ‫הוא אמר, "נוכל לנצח את המועדון הזה".‬
‫והוא אמר, "אולי לא תהיה לי הזדמנות נוספת".‬
‫חשבנו שיהיו לנו בעיות.‬
‫אם לומר בכנות, לא היה לנו אותו ביטחון עצמי‬
‫שהיה לנו בשנים קודמות.‬
‫זה לילה גדול,‬ ‫הלילה שבו הלייקרס יוכלו לקחת הכול.‬
‫הם יוכלו להפוך לאלופי העולם בכדורסל.‬
‫ג'ק קנט קוק דאג שיתלו בלונים‬ ‫מקורות הגג של הפורום,‬
‫בלונים שישוחררו אחרי שהלייקרס ינצחו.‬
‫איך מישהו יכול בכלל לחשוב‬ ‫על משהו כה מטופש,‬
‫לתלות שם את הבלונים האלה?‬
‫ג'ק קנט קוק הניח עלונים בכל המושבים.‬
‫"כשהלייקרס יזכו באליפות,‬ ‫תזמורת אונ' דרום קליפורניה תנגן,‬
‫"והבלונים בקורות הגג יעופו למטה."‬
‫טוב, סיפרתי על זה לראסל.‬
‫סאם הראה לי את זה ואמרתי,‬ ‫"טוב, זה בלתי אפשרי‬
‫"שהלייקרס ינצחו במשחק הערב.‬ ‫הם לא יכולים לנצח אותנו."‬
‫אם מישהו מתגרה בך,‬
‫או אומר דברים על אמא שלך,‬
‫או לובש את הגלימה של סופרמן,‬
‫או דורך לך על היבלות, לא משנה מה,‬
‫משליך חול בפרצופך,‬
‫אתה כועס, והכעס נותן לך כוח.‬
‫ראסל נגד צ'מברלין.‬
‫ראסל מקפיץ את הכדור לעבר סאם ג'ונס,‬
‫שמוסר להבליצ'ק, שנכנס מול ביילור.‬
‫הבליצ'ק מנסה מטווח שישה מטרים וקולע.‬ ‫הבליצ'ק עם סל ראשון תוך 10 שניות.‬
‫האסטרטגיה של ראסל למשחק הזה…‬
‫- קולו של סאם ג'ונס -‬
‫הוא אמר, "אנחנו נריץ אותם,‬ ‫שוב ושוב ושוב."‬
‫סאם נכנס לאמצע וזה בפנים.‬
‫סביב זיגפריד, מלמטה, עכשיו זורק למעלה‬ ‫וראסל חוסם! מהלך נהדר של ראסל.‬
‫הסלטיקס רעננים מאוד.‬ ‫הלייקרס פשוט עומדים שם.‬
‫נראה שהם עייפים יותר מהסלטיקס.‬
‫הסלטיקס המשיכו לרוץ‬ ‫עד ליתרון של 17 נקודות ברבע הרביעי.‬
‫הלייקרס בפיגור של 17 נקודות.‬
‫אבל ג'רי וסט והלייקרס סירבו להיכנע.‬
‫הקליעות שלו העירו מחדש את הקהל בפורום,‬
‫והקטינו את הפער לתשע נקודות.‬
‫כל העיניים הופנו לווילט.‬
‫הבליצ'ק זורק מטווח 4.5 מטר ומפספס.‬ ‫קרב על הריבאונד…‬
‫צ'מברלין קולט אותו.‬ ‫צ'מברלין נפצע בברך ימין.‬
‫צ'מברלין בצד השני, הוא נפצע בברך ימין.‬
‫פסק זמן רשמי בשל פציעה…‬
‫ייתכן שצ'מברלין יצטרך לצאת.‬
‫וילט צריך לצאת. הוא לא יכול להמשיך.‬
‫ואן ברדה קוף פשוט זעם.‬
‫"הבן כלבה המגודל הזה!‬
‫"איך הוא יכול לצאת מהמשחק?"‬
‫"מסיבותיי האנוכיות,‬
‫"נעלבתי ברגע שווילט יצא מהמשחק.‬
‫"לא חשבתי שהוא נפצע עד כדי כך.‬
‫"וגם אם כן, רציתי אותו על המגרש.‬
‫"היינו קרובים, כל כך קרובים,‬ ‫לסיים עם משחק גדול.‬
‫"העזיבה של וילט היתה כמו למצוא טעות איות‬
‫"בסופו של ספר אהוב."‬
‫מל קאונטס ייכנס כדי להחליף את צ'מברלין.‬
‫מל קאונטס נכנס. הוא שיחק היטב.‬
‫מל זורק ממרחק שישה מטרים. זה בפנים!‬
‫עם וילט בחוץ, הלייקרס הגבירו את הקצב,‬
‫וניצלו את גילם המופלג של הסלטיקס.‬
‫ניתן לראות איך המומנטום משתנה כאן‬ ‫בשעה שהלייקרס מקבלים מרץ מחודש.‬
‫והם כמעט השוו את התוצאה.‬
‫הם כבר רואים את אליפות העולם.‬ ‫הם כל כך רוצים אותה, הם יכולים לטעום אותה.‬
‫הלייקרס בפיגור של נקודה.‬
‫אז וילט אומר לי,‬
‫"תגיד לאיש‬
‫"שאני מוכן לחזור למשחק."‬
‫ואן ברדה קוף, עם כל ההיסטריה והטירוף שלו,‬
‫אמר, "תגיד לו שיילך להזדיין.‬
‫"אנחנו לא צריכים אותו."‬ ‫והוא לא החזיר את צ'מברלין למשחק.‬
‫הם הצליחו לטפס חזרה אבל עדיין לא השוו.‬
‫והלייקרס יחזרו בלי וילט צ'מברלין.‬
‫היינו בפיגור של נקודה…‬
‫- קית' אריקסון‬ ‫לוס אנג'לס לייקרס -‬
‫עם קצת יותר מדקה על השעון.‬
‫אני שמרתי על הבליצ'ק,‬ ‫הכדור היה אצלו, הוא כדרר,‬
‫והושטתי יד מאחור והעפתי לו את הכדור,‬
‫הישר לידיו של דון נלסון.‬
‫הוא עמד על קו העונשין.‬
‫דון נלסון תפס את הכדור וזרק לעבר הסל.‬
‫הוא ביצע קליעה מהירה.‬
‫הכדור פגע באחורי החישוק, ואז התרומם…‬
‫הוא נהדף מהקרש.‬
‫הוא התרומם לגובה ארבעה מטרים.‬
‫ונכנס לסל.‬
‫אריקסון…‬
‫מעיף את הכדור, שמגיע לנלסון!‬
‫הזריקה הזו היתה כמו פגיון שננעץ בך לאט.‬
‫דון נלסון.‬
‫זה מזל טהור.‬
‫זה היה כאילו כוח עליון כלשהו לא רצה שננצח.‬
‫ובוסטון סלטיקס עשו זאת שוב!‬
‫לפעמים אני חושב שג'רי צדק,‬
‫כשהוא חשב שהוא מקולל‬ ‫כשהם שיחקו נגד סלטיקס.‬
‫יש כאלה שיכולים להתגבר על זה.‬ ‫אני מעולם לא התגברתי.‬
‫עד היום.‬
‫זה כאילו שיש לי… חור בלב.‬
‫זו כנראה היתה‬ ‫האכזבה הגדולה ביותר שלי כספורטאי,‬
‫זה שלא ניצחנו אותם פעם אחת. אבל שוב,‬ ‫מי שעשה את ההבדל תמיד היה ביל ראסל.‬
‫הרבה בלונים תלויים מהגג,‬ ‫אבל הם לא ישוחררו.‬
‫אתה אומר,‬ ‫"טוב, אלוהים נמצא עם הסלטיקס בפורום".‬
‫זה ממש כמו בבוסטון גרדן.‬
‫וכמובן, חייבים לומר‬
‫שהסלטיקס הם שושלת הספורט הגדולה ביותר‬
‫בהיסטוריה של האתלטיקה המקצוענית.‬
‫חבריי לקבוצה שיחקו בכזה חירוף נפש‬
‫והחזיקו מעמד בצורה כה מופלאה,‬
‫שהייתי גאה בהם מאוד ובעצמי.‬
‫ביל, זה בטח היה ניצחון נהדר עבורך.‬
‫בדיוק.‬
‫אני יודע, קשה לך לומר על מה אתה חושב כרגע.‬
‫זה בטח היה ניצחון נהדר.‬
‫מדובר בחבורה ממש מופלאה.‬
‫וזה היה נפלא, האופן שבו הם שיחקו בשבילי.‬
‫וזה נשמע נדוש לומר את זה,‬
‫אבל אמרתי להם לפני המשחק,‬ ‫"לא אכפת לי מה יקרה,‬
‫"לא הייתי מחליף אתכם תמורת אף אחד."‬
‫אז אחרי המשחק, הסתכלתי על ביל ראסל‬ ‫וחיכיתי לרגע שהוא יהיה לבד.‬
‫אני בן 25, עם שיער ג'ינג'י ונמשים,‬
‫אני האיש הכי לבן בצפון אמריקה.‬
‫וניגשתי לשם.‬
‫אז ניגשתי לביל ואמרתי, "אה, ביל?"‬
‫והוא הסתכל עליי, ואמרתי,‬
‫"יש סיכוי שתפרוש עכשיו?"‬
‫והיתה שם הפוגה קלה.‬
‫וג'ים בראון, שישב שם, הסתכל עליי ואמר,‬
‫"לפרוש? הבנאדם זכה כרגע באליפות העולם.‬
‫"למה אתה שואל אותו אם הוא מתכוון לפרוש?"‬
‫אני לא חושב שעוד מישהו קלט‬ ‫שזה היה המשחק האחרון של ביל ראסל.‬
‫הוא התעניין בדברים שמעבר למשחק,‬
‫ואני חושב שהסקרנות שלו עברה למחוזות אחרים.‬
‫כשביל ראסל אמר לי‬ ‫שהוא מתכוון לפרוש מכדורסל,‬
‫הסתכלתי עליו, ובהתחלה לא האמנתי לו.‬
‫אבל כשראיתי כמה זה מעציב אותו,‬
‫התחלתי להאמין שהוא עומד לעזוב.‬
‫הוא בסופו של דבר הכריז על הפרישה שלו‬ ‫במאמר בספורטס אילוסטרייטד,‬
‫ששילם לו 25,000 דולר על כך.‬
‫- גמרתי עם הכדורסל -‬
‫"נותרה לי שנה בחוזה שלי עם הסלטיקס.‬
‫"זה היה אחד החוזים המשתלמים ביותר‬ ‫בעולם הספורט, והייתי מאוד מרוצה ממנו.‬
‫"שילמו לי כדי לשחק, כמובן,‬ ‫אבל שיחקתי גם מהרבה סיבות אחרות.‬
‫"שיחקתי כי הייתי מחויב ללהיות הטוב ביותר.‬
‫"הייתי חלק מקבוצה,‬
‫"והקדשתי את עצמי‬ ‫להפיכת הקבוצה הזו לטובה ביותר.‬
‫"אבל מבחינת המשחק עצמו,‬ ‫איבדתי את הדחפים התחרותיים שלי.‬
‫"אם אצא לשחק עכשיו,‬ ‫החבר'ה האחרים יידעו שלא ממש אכפת לי.‬
‫"זו לא הדרך לשחק. זו לא הדרך לעשות דבר.‬
‫"לכל אורך העונה האחרונה,‬
‫"היתה לי תחושה משונה שכבר עברתי את זה.‬
‫"כל מהלך, כל מצב. חסימת שחקן, פספוס קליעה.‬
‫"ראיתי ועשיתי הכול.‬ ‫הכול החל לחזור על עצמו.‬
‫"זו לא הגישה להביא לעונה נוספת."‬
‫אחרי ששמעתי את זה, אמרתי, "וואו".‬
‫זה רגע די היסטורי למישהו שעדיין מסוגל לשחק‬
‫ברמה של אליפויות, ושהוא יאמר,‬ ‫"לעזאזל עם זה, אני לא משחק יותר".‬
‫הקריירה שלו נגמרה.‬
‫הוא לא התכוון לחזור.‬
‫שושלת הספורט הקבוצתי המפוארת ביותר,‬
‫אחרי המשחק הזה, היא הגיעה לקיצה.‬
‫"הכדורסל המקצועני יצא מחיי ב-1969,‬
‫"אבל הוא לא היה היחיד.‬
‫"כל דבר בחיים הרגיש לי כמעמסה.‬
‫"כולל אשתי מזה 13 שנה, שלושת ילדיי,‬ ‫חבריי מבוסטון,‬
‫"ורכושי החומרי.‬
‫"חודשים ספורים לאחר הפרישה שלי,‬
‫"עזבתי גם את חיי בבוסטון‬ ‫ואת כל מה שהיה קשור אליהם.‬
‫"כל נשימה שלקחתי הרגישה מעט קפואה.‬
‫"יצאתי אל העולם שבחוץ‬ ‫אחרי 13 שנה בתוך תא לחץ.‬
‫"חשבתי שיש לי חוב כלשהו,‬ ‫אבל לא הייתי בטוח מהו.‬
‫"בראשי,‬
‫"ידעתי שהכדורסל לא היה אמור להגן עליי,‬
‫"אבל מעולם לא נאלצתי לחיות בלעדיו."‬
‫ביל ראסל ארז מזוודה אחת,‬ ‫נכנס ללמבורגיני שלו,‬
‫ונסע ללוס אנג'לס.‬
‫עד כמה שאני יכול לראות,‬ ‫כל האקשן נמצא באל-איי.‬
‫אני מבטיח לכם שאף אחד לא ייהנה כמוני.‬
‫במה אחרת, עסקי הבידור, קראה לו לבוא.‬
‫אני רוצה להזמין את אחד משחקני הכדורסל‬ ‫הגדולים בכל הזמנים,‬
‫מר ביל ראסל.‬
‫תגיד, מי כתב את ההקדמה?‬ ‫-אני.‬
‫מה זאת אומרת,‬ ‫"אחד" משחקני הכדורסל הגדולים בכל הזמנים?‬
‫אה, תסלח לי, ביל.‬
‫שחקן הכדורסל הגדול בכל הזמנים.‬
‫ביל הופיע במספר תוכניות קומדיה ואירוח.‬
‫ביל, אם תמשיך ככה, יכניסו אותך למוסד.‬
‫אראה לך איך עושים את זה.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר? ככה.‬
‫מר טילינגסט?‬
‫כן, אדוני?‬
‫- חנות נעליים -‬
‫זה מר טילינגסט.‬
‫הוא הנחה תוכנית אירוח קצרת ימים משלו.‬
‫שמי ביל ראסל.‬
‫האם ביל ראסל האמיתי מוכן לקום?‬
‫- התוכנית של ביל ראסל -‬
‫- מיאמי וייס -‬
‫ראסל אפילו ניסה את כוחו במשחק…‬ ‫ללא הצלחה מרובה.‬
‫לסגור את החוב שלי.‬
‫והוא הופיע במספר פרסומות.‬
‫אני לא יכול לפספס.‬
‫מרחוק.‬
‫הוא שימש כפרשן NBA עבור מספר רשתות.‬
‫אתה יודע איזו הרגשה זו, כי היית כאן בעבר.‬
‫אני לא קלעתי נקודה.‬
‫אבל הבאת את החבר'ה הנה כדי שיקלעו נקודות.‬
‫אז משלמים לך יותר מדי.‬
‫ראסל גם הרצה באופן קבוע,‬
‫ושיתף אנשים צעירים‬ ‫בחוויותיו ובפילוסופיות שלו.‬
‫עכשיו ברצינות, עבורי השכלה היא הבסיס‬
‫לחשיבה עצמאית.‬
‫למוכנות לקחת אחריות‬
‫למעורבות שלך במין האנושי.‬
‫שמי רוב צ'מברלין, תהיתי איך אתה…‬
‫איך אמרת קוראים לך?‬ ‫-רוב צ'מברלין.‬
‫צ'מברלין?‬ ‫-כן.‬
‫אין קשר משפחתי.‬ ‫-כן, ניחשתי את זה.‬
‫באחת מהרצאותיו,‬ ‫ביל מתח ביקורת על וילט צ'מברלין‬
‫על כך שעזב את משחק הגמר ב-69' לאחר שנפצע.‬
‫אקריא לכם מה שביל אמר.‬
‫"אני חושב שהוא השתפן‬ ‫במשחק האחרון בפלייאוף.‬
‫"אף פציעה מלבד רגל שבורה או גב שבור‬
‫"לא מצדיקה את זה."‬
‫"הוא הוציא את עצמו מהמשחק האחרון‬ ‫כשהוא נפצע בברך שלו.‬
‫"אני גם לא הייתי מחזיר אותו למשחק,‬ ‫למרות שאני חושב שהוא שחקן גדול.‬
‫"מעולם לא אמרתי שלצ'מברלין לא היה כישרון,‬
‫"אבל כדורסל הוא משחק קבוצתי.‬
‫"אני מודד לפי מספר האליפויות.‬
‫"אני משחק כדי להוציא את המיטב‬ ‫מחבריי לקבוצה.‬
‫"תגיד לי שהוצאת את המיטב מווסט וביילור?‬
‫"הוא מדבר הרבה על מה שהוא יעשה.‬
‫"אבל השורה התחתונה היא ניצחון או הפסד,‬ ‫והוא הפסיד הרבה.‬
‫"הוא חושב שהוא גאון, אבל הוא לא."‬
‫ההערה הזו התפרסמה,‬
‫ושני החברים לא דיברו במשך שנים לאחר מכן.‬
‫כנראה שלא הייתי צריך לומר את זה,‬ ‫כי הוא לא עשה לי שום דבר.‬
‫אבל אני עקשן מכדי להתנצל, אז זה מה שיש.‬
‫אם מישהו אומר שהוא נפצע,‬ ‫אז לדעתי הוא נפצע.‬
‫אתה לא נוטש רגע שכזה,‬ ‫אלא אם משהו אצלך לא בסדר.‬
‫מה לגבי עכשיו? מאוחר מדי?‬
‫אני כבר לא חושב על זה. זה משהו שהיה וחלף.‬
‫אני יודע שלא הייתי צריך לעשות את זה.‬ ‫הוא יודע שלא הייתי צריך לעשות את זה.‬
‫זה ישנה?‬ ‫-לא ממש.‬
‫אני בטוח ששנינו נוכל לחיות את חיינו‬ ‫בלי שזה יפריע לנו יותר מדי.‬
‫ידידותו התחרותית עם צ'מברלין‬
‫היתה פשוט עוד דבר אחד שראסל השאיר מאחור,‬ ‫יחד עם הסלטיקס‬
‫והעיר בוסטון.‬
‫כשהמספר שלו הוצא משימוש ב-1972,‬
‫ראסל סירב להשתתף בטקס פומבי.‬
‫רק חבריו האהובים לקבוצה נכחו.‬
‫בבוסטון, חלק מכתבי הספורט‬
‫יכולים להיות…‬
‫- ג'ורג' פאוולס‬ ‫מאמן בתיכון -‬
‫קצת בעייתיים, מבין?‬
‫וביל כנראה לא שכח‬ ‫חלק מהדברים שקרו בבוסטון,‬
‫והוא הראה זאת בהתנהגות שלו.‬ ‫זו היתה דרך לבטא זאת.‬
‫זו לא היתה הפעם היחידה שראסל סירב להשתתף‬ ‫בטקס פומבי להענקת תואר כבוד.‬
‫ב-1974, הוא נבחר להיכלל‬ ‫בהיכל התהילה של הכדורסל.‬
‫"כשהכריזו על בחירתי, פרסמתי הצהרה שאמרה‬
‫"שמסיבות אישיות, אני מעדיף שלא להיכלל.‬
‫"ואז כתבי הספורט התנפלו עליי.‬
‫"רובם הניחו שחשבתי שהיכל התהילה הוא גזעני.‬
‫"אני באמת חושב כך, אבל זה לא הכול."‬
‫הדיווח הוא שראסל,‬
‫ואף אחד לא יודע כי הוא עוד לא אמר כלום,‬
‫התנגד כי לא אין שם שחקנים שחורים.‬
‫מה הסיבה לכך?‬
‫קודם כול, יש לנו שחקנים שחורים.‬ ‫רק לא מאז 1946.‬
‫היינו מעדיפים,‬
‫שאם יש לו שאלה לגיטימית,‬ ‫תלונה, הסתייגות כלשהי,‬
‫לא משנה מה, ביל,‬ ‫אנחנו רוצים לדעת מזה. אבל…‬
‫כי, בהחלט, אם שגינו בדרך כלשהי,‬
‫אנחנו רוצים להשתנות.‬
‫מצד שני, אנחנו די משוכנעים‬
‫שאנחנו פתוחים לשינויים עד כמה שאפשר,‬
‫ואולי אפילו יותר מכך.‬
‫ביל ראסל הוא גבר אמיתי.‬ ‫הוא הגן על מה שצודק, לדעתו.‬
‫- לארי בירד‬ ‫היכל התהילה של הכדורסל -‬
‫הוא לא היה אחד שמחרטט.‬
‫"בסופו של דבר, חשבתי על היכל התהילה‬
‫"באותו האופן שבו חשבתי על מתן חתימות‬ ‫ועל הוצאת המספר שלי משימוש.‬
‫"בכל המקרים האלה,‬ ‫הכוונה שלי היתה להרחיק את עצמי‬
‫"ממה שכוכבים חושבים שהאוהדים רוצים,‬
‫"וממה שאוהדים חושבים שכוכבים רוצים."‬
‫ב-1973, ביל ראסל עבר מקליפורניה‬ ‫למדינת וושינגטון‬
‫כדי להיות המאמן ומנהל הקבוצה‬ ‫של סיאטל סופרסוניקס.‬
‫הוא הביא אותם לפלייאוף‬ ‫לראשונה בהיסטוריה שלהם.‬
‫עשר שנים לאחר מכן,‬
‫הוא נטל לידיו קבוצה כושלת נוספת,‬ ‫סקרמנטו קינגס.‬
‫לאחר שלא הצליח לשנות את מצבה,‬
‫ראסל עזב אחרי קצת יותר מחצי עונה.‬
‫המשפחה שלו חוששת, שעד שנות ה-90,‬
‫כשהעשור מתקרב לקיצו,‬
‫וכשב-NBA משקיעים בתיעוד העבר שלהם,‬
‫שאנשים ישכחו את ביל ראסל.‬
‫בשלב הזה ראסל חוזר להיות באור הזרקורים,‬
‫בסוף שנות ה-90.‬
‫שלושים שנה לאחר משחקו האחרון,‬
‫ביל ראסל ובוסטון השלימו סוף סוף,‬
‫והידוען מתעב הפרסום,‬ ‫שמספרו הוצא משימוש לראשונה ב-1972,‬
‫בלי רעש וצלצולים,‬
‫אפשר הפעם למעריציו לחלוק.‬
‫זה היה בבוסטון גרדן, ערב מחווה לביל ראסל,‬
‫וכל מכובדי עולם הכדורסל הגיעו.‬
‫אני כאן הערב כדי לייצג את כל הגברים בגילי…‬
‫- טום ברוקו‬ ‫סופר ועיתונאי -‬
‫שגדלו נדהמים מיכולותיו האתלטיות‬ ‫של ביל ראסל.‬
‫וכל הגברים שלמדו ממנו איך להיות גבר.‬
‫אם אתם לא יודעים עליו כלום…‬
‫- ג'ים בראון‬ ‫אגדת NFL -‬
‫אם אתם לא יכולים להתמודד עם האמת הקשה,‬
‫אל תדברו עם ביל ראסל.‬
‫גדלתי בשנות ה-50 וה-60‬
‫וזכיתי לקרוא את ספרו הראשון,‬ ‫ Go Up For Glory, ‬
‫אמא שלי היתה ספרנית‬ ‫והביאה לי את הספר באותו היום.‬
‫ביל ראסל הפך להיות הגיבור שלי לחיים.‬
‫הידיעה שמילאנו תפקיד קטן‬
‫בשושלת הספורט המקצועני‬ ‫הגדולה ביותר אי פעם.‬
‫ואתה היית אחראי לזה, ראס.‬
‫רגעים כאלה היו המפתח שמאפשר להבין‬
‫את ההשפעה שהיתה לו על דור שלם של ספורטאים.‬
‫בשם…‬
‫- רד אאורבך -‬
‫ארגון סלטיק…‬
‫יהיה זה מאוד כפוי טובה מצדנו‬ ‫אם לא נעניק לביל ראסל‬
‫חלק מהרצפה.‬
‫"על הפרקט הזה,‬
‫"יצרת את מסורת האליפויות‬ ‫של בוסטון סלטיקס."‬
‫והוא אכן עשה זאת!‬
‫ביל, העונג הוא שלי.‬
‫הרגשתי מאוד נבוך, אם לומר את האמת.‬
‫זה היה מאיר עיניים, לראות את החברים שלי‬ ‫אומרים את הדברים האלה.‬
‫אני חושב שאחד הדברים הכי חשובים‬ ‫שכל אחד צריך לדעת‬
‫הוא שאתה לא לבד ביקום.‬
‫אתה בא הנה לבד ואתה עוזב לבד,‬
‫אבל בשאר הזמן, בין לבין, אתה לא לבד.‬
‫באותו ערב קסום,‬
‫הפתעה נוספת המתינה לביל‬ ‫מאחורי הקלעים של בוסטון גרדן.‬
‫גבירותיי ורבותיי, וילט צ'מברלין!‬
‫האייקונים הראשונים של ה-NBA התאחדו מחדש.‬
‫ואחרי שנים רבות בנפרד,‬
‫הם הבינו שהקשר ביניהם מעולם לא נשבר.‬
‫חברי וילט נורמן צ'מברלין‬
‫היה השחקן הטוב ביותר שמולו שיחקתי אי פעם.‬
‫וילט ואני יכולנו לדבר‬
‫ואף אחד לא ביקש דבר מהאחר, מלבד ידידות.‬
‫אני מודה לכם על זה.‬
‫זה משרה בי ענווה.‬
‫רציתי להודות לכם‬
‫על כך שהכנסתם אותי לחייכם.‬
‫וכל מי שהגיע לגרדן,‬
‫והאוהדים, כולכם הייתם חלק מחיי.‬
‫אנחנו אוהבים אותך, ביל!‬
‫אני אוהב אתכם גם.‬
‫חיי הכדורסל של ראסל השלימו מעגל.‬
‫אבל בהמשך יהיו אובדנים שוברי לב.‬
‫תגלית קשה היום באחוזה זו‬ ‫שבבל אייר, קליפורניה.‬
‫גופתו של וילט צ'מברלין בן ה-63,‬
‫שנחשב בקרב רבים לאחד השחקנים הגדולים ביותר‬ ‫בהיסטוריה של הכדורסל.‬
‫על פי הרשויות, סיבת המוות היא התקף לב.‬
‫חלק מהשמות הגדולים ביותר‬ ‫בעולם הכדורסל הגיעו לאל-איי‬
‫כדי לחלוק כבוד לאחד השחקנים האגדיים במשחק.‬
‫שחקן בוסטון סלטיקס לשעבר, ביל ראסל,‬
‫נזכר ביריבו המר ביותר.‬
‫הוא עשה לי חיים קשים‬ ‫במשך כל כך הרבה ערבים.‬
‫אבל זו לא היתה יריבות, זו היתה תחרות.‬
‫ככל שהזדקנו, כך חיבבנו זה את זה יותר,‬
‫כי ידענו שאנחנו נשמות תאומות.‬
‫הוא ואני נישאר חברים לנצח.‬
‫מה שייחד את שניהם‬
‫היה העובדה, שאפילו כיום,‬
‫הנה זה,‬
‫אנחנו עדיין מדברים על שניהם.‬
‫עלינו לשמר את העבר הזה.‬
‫אנחנו נלמד על מורשתו של ביל ראסל‬
‫במשך שנים רבות.‬
‫זוכי מדליית החירות של השנה‬ ‫מייצגים את הטוב ביותר שבנו,‬
‫ואת מי שאנו שואפים להיות.‬
‫ביל ראסל אפשר את הצלחתם‬ ‫של רבים שבאו אחריו.‬
‫הבת שלי סיפרה לי שאקבל את המדליה.‬
‫הדבר הראשון שעשיתי היה‬ ‫שנכנסתי למכונית שלי ונסעתי לקליפורניה,‬
‫וביקרתי בקבר של אבא שלי.‬
‫ו…‬
‫וסיפרתי לו על זה.‬
‫ו…‬
‫זה גרם לי להרגיש הרבה יותר טוב.‬
‫כי בעצם אמרתי לו,‬
‫"אתה יודע…‬
‫"אני חייב להסכים איתך‬
‫"שהצלחתי לא רע."‬
‫אני מקווה שיום אחד, ברחובות בוסטון,‬ ‫ילדים יביטו על פסל‬
‫שנבנה לא רק כדי להוקיר את ביל ראסל השחקן,‬ ‫אלא גם את ביל ראסל האיש.‬
‫אחרי שקיבלתי את מדליית החירות ואובמה אמר,‬
‫"יום אחד יהיה בבוסטון פסל של ביל ראסל",‬
‫אמרתי לו שלעולם לא אסלח לו על זה.‬
‫פסל מזכיר לי מאוד מצבה.‬
‫הוא אמר, "זה פחות בשבילך‬ ‫ויותר בשביל העיר.‬
‫"אתה הצלחת לחולל שינוי רב‬
‫"ביחסים בין הקהילה ובין הגזעים."‬
‫אחד המראות המרטיטים ביותר,‬ ‫אחרי שקולין קפרניק כרע ברך‬
‫במחאה על האלימות המשטרתית‬ ‫ואי השוויון הגזעי,‬
‫היה המראה של ביל ראסל‬
‫שכורע ברך בעצמו‬
‫ומסתכל ישירות למצלמה במבט מאתגר‬
‫כאילו הוא אומר,‬ ‫"אם אתם נטפלים אליו, אתם נטפלים אליי".‬
‫ביל חש חיבור כלשהו לקולין, כי עבור ביל,‬
‫העיקר בכדורסל היה מה שהוא עשה‬
‫ולא מי שהוא היה.‬
‫המורשת שלו תהיה מלקולם ג'נקינס,‬
‫ואנקואן בולדין,‬
‫ולברון ג'יימס…‬
‫- אני לא יכול לנשום -‬
‫וכריס פול,‬
‫ודוויין וייד,‬
‫ורנה מונטגומרי,‬
‫ונשות WNBA וכך הלאה,‬
‫שקמים בדור הזה ואומרים,‬
‫"גם לנו יש מה לתרום…‬
‫- השינוי מתחיל בנו -‬
‫"למאבק הזה."‬
‫יש לנו, בעיקר בתור קולקטיב,‬
‫כוח אמיתי לתרום לשינוי.‬
‫אתה אומר את מה שצריך להיאמר,‬ ‫אתה נוקט עמדה,‬
‫אתה מודיע לאנשים שמה שקורה הוא לא בסדר.‬
‫וכל הקריירה של ביל ראסל נסובה סביב זה.‬
‫שחקנים בדור שלי אומרים, "מה עכשיו?"‬
‫אבל אם לא תכיר את העבר,‬ ‫לא תדע לאן אתה הולך.‬
‫להבין את הכוח שיש לך, ‬ ‫שהקול שלך והדעה שלך משנים,‬
‫ונשמעים במגרש ומחוצה לו.‬
‫אני אוהב את ביל ראסל.‬
‫היתה לו נשמה. יש אנשים שאין להם נשמה.‬ ‫לו היתה נשמה.‬
‫הוא היה אחד האנשים המיוחדים ביותר‬ ‫שפגשתי בחיי.‬
‫ואני לא אומר את זה בגלל ההצלחה שלו‬
‫כשחקן כדורסל. הוא היה מנהיג.‬
‫הוא היה אקטיביסט,‬
‫כשלא היה מקובל להיות אקטיביסט,‬
‫על חשבון הקריירה שלו, לפעמים.‬
‫מה שידעתי על ביל,‬ ‫זה שכשהוא חשב שמשהו צודק,‬
‫בזה הוא בחר. זה אדם בעל חוט שדרה.‬
‫כזה היה ביל על בסיס קבוע.‬
‫- בוסטון -‬
‫"האדם יכול להיספר בסופו של דבר‬ ‫אם הוא חושב שהוא עושה את הדבר הנכון.‬
‫"בסופו של דבר,‬
‫"אני חי עם התקווה שכשאמות,‬
‫"ייחרט עבורי בספר:‬
‫"ביל ראסל, הוא היה אדם."‬
‫בוסטון סלטיקס איבדו היום אגדה.‬
‫ביל ראסל הלך לעולמו בגיל 88,‬ ‫אבל מורשתו תמשיך לחיות לנצח.‬
‫- לזכרו של ביל ראסל‬ ‫1934-2022 -‬
‫אחד הציטוטים שאני הכי אוהבת מאבא שלי‬ ‫הוא שכשהוא יילך לעולמו,‬
‫הוא לא בטוח לגבי גן עדן.‬ ‫זה עלול להיות ירידה ברמה עבורו,‬
‫כי עבורו, גן עדן זה לשחק‬ ‫עבור הבוסטון סלטיקס.‬
‫מדהים לראות כמה השפעה ממשיכה‬ ‫להיות לביל ראסל.‬
‫הוא באמת רצה לקום ולהגיד לאנשים‬
‫שהשחורים לא צריכים לקבל את הסטטוס קוו.‬
‫זה גם בספורט, וגם מחוץ לספורט.‬
‫התרומה שהוא תרם לאפרו-אמריקאים.‬ ‫העקרונות שהיו לו כאדם.‬
‫מה שהוא היה צריך לעבור כדי לשחק כדורסל,‬
‫וכמה שהוא רצה לשפר את חייהם של אחרים.‬
‫אנחנו עדיין מנהלים אותם קרבות.‬
‫- ג'אלן רוז‬ ‫שחקן NBA -‬
‫מנהיגים וענקים בחברה, כמו ביל ראסל,‬
‫הניחו את הבסיס הזה כדי לתת לנו את הביטחון‬ ‫שנוכל לעשות את זה.‬
‫ב-NBA הודיעו שהמספר של ביל יוצא משימוש.‬
‫אף אחד אחר ב-NBA לא ילבש את מספר שש.‬
‫הוא השחקן הכי מצליח ששיחק אי פעם,‬ ‫והוא ראוי לזה.‬
‫לביל ראסל היתה שורת עקרונות.‬
‫לא רק לגבי המשחק, אלא גם לגבי החיים,‬
‫ולגבי האומה, זה ברור.‬
‫כלומר, הוא היה אמריקאי פטריוט.‬
‫והוא מעולם לא פחד להשמיע את דעתו,‬
‫ללא קשר להשלכות.‬
‫אייקון, אגדה, חלוץ.‬
‫הוא גילם בתוכו את המהות של אלוף אמיתי.‬
‫כל השחקנים בעמדת הסנטר‬ ‫חייבים לו 5 אחוז מהחוזה שלהם. ברצינות.‬
‫לולא הוא, לא היינו מי שאנחנו.‬
‫מהרהר, נזכר,‬
‫במה שהיה…‬
‫מה שיכול היה להיות…‬
‫מה שיהיה.‬
‫ביל ראסל.‬
‫עשית את שלך.‬
‫השאר תלוי בנו.‬
‫"אני יכול לומר בכנות שאף פעם לא עבדתי‬ ‫כדי לזכות באהדה.‬
‫"עבדתי רק כדי לזכות בכבוד.‬
‫"מה היו חיי? דברים רבים.‬
‫"מקומות רבים, כיבושים רבים, כישלונות רבים,‬
‫"ותקופה של אהבות ושנאות וסוגיות עזות.‬
‫"נלחמתי בכל דרך שהכרתי.‬
‫"נלחמתי כי האמנתי שנכון להילחם.‬
‫"אני חושב שאף אדם לא צריך לחשוש מההשלכות‬
‫"כי כל אדם חייב לעשות‬ ‫את הדבר הנכון לפי אמונתו.‬
‫"נלחמתי על זכויות בני האדם,‬ ‫כל בני האדם, מכל הגזעים והדתות.‬
‫"אולי תמיד אצעד לקצבו של תוף מרוחק.‬
‫"אולי לעולם לא אקלוט את המנגינה.‬
‫"אבל אני אנסה."‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬