EN NETFLIX-SERIE
Go, go, go, go
Team Zenko Go
Go, go, go, go
Zenko Go
Team Zenko Go
BORTTAPPADE SAKER
Var du än går kommer Zenkokoptern hitta dig.
Att hitta mig och tagga mig är två olika saker.
Du fångade mig.
Okej, låt oss byta. Jag styr och du gömmer dig.
Försiktig, den är svårstyrd, till och med för mig,
och jag är typ ett drönare-pilotproffs.
Jag tror att jag kan hantera...
Några centimeter lägre och jag hade fått snagg.
Där borta.
Vad är det här?
Kolla in dessa saker.
Det ser ut som en borttappade saker-låda.
Vad? Jag trodde att vi redan hade återlämnat allt
från alla borttappade saker-lådor i staden.
Förutom den här.
Precis under våra näsor här i Allaktivitetshuset.
Vi har hittat vår nästa zenko.
Så glamorösa. Vem använder sådana här?
Förutom jag så klart.
De tillhör definitivt Ronja.
Hur vet du det?
Sida 22 i ”Fakta om folk”-boken.
Ronja älskar operan.
Och de små kikarna kallas operaglasögon.
Kanske vi kan använda min bok
för att återlämna alla sakerna idag.
Jag älskar det. Låt oss sätta igång.
Jag fixar det här.
Ponzu, uppdragsläge.
Go, go, go, go
Ja.
Niah!
Ari!
Elli!
Jax!
Team Zenko, kör!
Gonggongen ljöd! Är någon i nöd?
Vi hittade en borttappade saker-låda
i Allaktivitetshusets källare.
Vem vet hur länge folk har saknat sakerna där?
Det krossar mitt hjärta.
Tja, team, låter som er zenko har mycket jobb åt er.
Jag vet inte, Ponzu.
Det ser ut som något av högteknologisk mixer.
Nej. Det är en drönare.
Efter vi räddade Gabriels tänkte jag att vi behövde en.
Naturligtvis, då Ari är Ari,
lade han till lasrar och greppiga saker
och andra coola grejer.
Den flyger, och kan verkligen hjälpa teamet,
så jag kallar den för...
Nej, jag tror inte han kallar den för Ponzu-koptern.
Jag kallar den faktiskt för...
Ja, för Ponzu-koptern.
Kom igen, vi har borttappade saker att återlämna.
Ja.
Team, er zenko är att ta reda på vem sakerna tillhör
och ge tillbaka dem till sina ägare.
Vilket blir lätt, tack vare min lilla gröna bok.
Kom bara ihåg,
det är lätt att missa soppan på grund av nudlarna.
Så nudlarna är en sak...
Och soppan är en annan?
Vi kommer nog förstå det senare.
Okej, låt oss sätta igång.
Team Zenko...
Kör!
Låt oss börja med en enkel en.
Ett par operaglasögon som tillhör Ronja.
Kommer du ihåg när vi brukade gå på operan?
Suck.
Innan jag tappade bort operaglasögonen.
Jag saknar det så!
Mina glasögon!
Var kom de ifrån?
Det är så Harmonihamnen är.
Kom, Glitzy,
låt oss köpa operabiljetter!
Ja.
Vad kommer härnäst?
En lärobok i anatomi.
Hmm.
Vem behöver studera vilket ben som är kopplat till vilket ben?
Min farbror Ian.
Det är vad man gör på läkarutbildningen.
Man lär sig om ben.
Min lärobok i anatomi?
Jag trodde jag tappat bort den.
Låt mig se om jag kommer ihåg.
Lårbenet är kopplat till knäbenet?
Rätt! Ja!
Den här är lätt.
Den tillhör säkert Harmonihamnens bästa trädgårdsmästare.
Häftigt!
Min kanna är tillbaka.
Det är så Harmonihamnen är.
Vi har bara en sak till.
Mycket väl-gosad.
Men inte för många dregelmärken.
Den måste vara Lolas.
Det står på sida 79 att hon älskar gosedjur,
och hon kemtvättar sina nallar varje månad.
Bingo!
Vi måste lämna nallen i Lolas rum
- innan hon kommer hem. - Jag är på väg.
Det är för mycket folk. De kanske ser mig.
Det här ser ut som ett jobb för Ponzu-koptern.
Bra idé.
En nalleleverans på väg.
Eller inte.
- Det var tur. - Ja!
Bäst att lämna dig här
ifall din ägare kommer tillbaka, herr Nalle.
Ett litet mellanmål, ifall det tar ett tag.
Den var inte ens hennes?
Kanske nallen tillhör ett annat barn i stan.
Eller...
Svaret måste finnas i min bok, eller hur?
Jag behöver bara hitta det.
Jax, det är okej om svaret inte finns där.
- Vi kan bara... - Vänta!
Donna Dunsmores tredje favoritdjur är en björn.
Kanske är den hennes. Och titta.
Där är Donna. Vi kan lämna tillbaka den nu.
Hon kanske inte såg den?
Ja!
Hon är verkligen fokuserad på sitt arbete.
Här kommer jag.
Hon kan inte missa den den här gången.
Varför följer du efter mig?
Okej, nallen kanske inte är Donnas.
Om den inte är Donnas, vems är den då?
Svaret måste finnas här någonstans, eller hur?
Eller kanske finns svaret här.
Ja, vi måste leta efter ledtrådar.
Jag spelade en detektiv i en pjäs en gång.
Abigail Marder, mysterieförfattare och mästerdetektiv.
Och jag har Junior-Detektiv-medaljen.
Låt oss sätta igång.
Lite sönderriven söm.
Den har kramats mycket.
Vad är den här lilla bruna fläcken?
Chokladglass?
Det luktar faktiskt som sojasås.
Vänta, den här nallen är moster Yukis.
Vem älskar sojasås mer än henne?
Tja, förutom Ponzu.
Oj, bra upptäckt.
Vad säger du, herr Nalle?
Redo att gå hem?
Yuki, bra nyheter.
Det allra sista i borttappade saker-lådan är...
Din nalle.
Vi visste att den var din på grund av sojasåsfläcken.
Så söt...
och så inte min.
Nej.
- Vad? Allvarligt? - Kom igen!
Om ni ursäktar mig, här kommer lunchrusningen.
Ponzu, gör dig redo!
Ledsen, hörni.
Jag trodde jag visste allt om alla i stan,
men jag gör nog inte det.
Tja, vårt detektivarbete fungerade inte heller.
Jag trodde verkligen att nallen var Yukis.
Vänta. Kommer ni ihåg vad Yuki sa
om att missa soppan på grund av nudlarna?
Man blir så fast i detaljerna,
att man missar något stort och uppenbart?
Jag tror att jag just såg soppan.
Och med det menar jag glasögonen.
Vänta lite.
Melvin?
Melvin, min nalle!
Var i hela världen hittade ni honom?
Egentligen så...
Hittade vi honom här i Allaktivitetshuset.
Verkligen? Jag kan inte tro det.
Mina föräldrar köpte nallen åt mig när jag var liten,
så jag inte skulle känna mig konstig när jag fick glasögon.
Tack så mycket, barn.
Jag har saknat min Melvin-nalle.
Det är så Harmonihamnen är.
SPÖKET LABAN
Den är fortfarande där bak.
Kom igen!
Återvändsgränd.
Behöver inte vara det.
Fortsätt utan mig.
Ingen zenko lämnas kvar.
Tack.
Jag tror att vi är säkra.
Jag fick er.
Oj, du vinner igen, Niah.
Det tredje spelet i rad av flyg-gömma.
Mitt nya favoritspel.
Jag fick den!
Jag undrar vad som händer där borta.
Donna, jag fick min Blåskrika-bild.
Ser du?
Hej. Vad händer?
Ni tittar på den blivande ordföranden
för Harmonihamnens Fågelskådarsällskap!
Lugna ner dig där, Rodney.
Du har bara varit medlem i två veckor.
Du behöver fortfarande en bild till
för att bli Fågelunge av Tredje klass.
Uppfattat.
Enligt den officiella manualen för fågelskådare,
är det den gulkammade grönbröstade dunbenan.
Lätt som en plätt.
En av dunbenarna sover i den stora gamla eken där borta.
Han kommer ut varje natt.
Sa du natt?
Det kan du ge dig på.
Gulkammade, grönbröstade dunbenan är nattaktiva.
- Nattaktiva? - Japp.
De kommer bara ut på natten.
Vi ses senare, herr Nästan-Fågelunge-av-Tredje-klass.
Är du rädd för mörkret, Rodney?
Jag? Rädd? Aldrig.
Jag gillar bara inte när det inte finns något ljus,
för det kan finnas läskiga saker som gömmer sig där ute,
där du inte kan se dem.
Du klarar det, Rodney.
Och du måste inte stanna ute hela natten.
Bara tills du tar bilden.
Jag är inte rädd för att stanna hela natten.
Faktum är att jag kanske stannar två nätter.
Om jag inte blir uppäten av monster.
Tänk om de vill doppa mig i grillsås?
Jag vill inte bli doppad!
Det ser ut som att Rodney behöver vår hjälp.
Ponzu, uppdragsläge.
Go, go, go, go
Ja!
Niah!
Ari!
Elli!
Jax!
Team Zenko, kör!
Gonggongen ljöd! Är någon i nöd?
Rodney behöver vår hjälp.
Om han vill bli Fågelunge av Tredje klass,
måste Rodney ta en bild
på en gulkammad, grönbröstad dunbena.
Men han är rädd för mörkret.
Även om han inte erkänner det.
Jag har en idé.
Vi kan sätta upp några stora strålkastare?
Eftersom gulkammade, grönbröstade dunbenar
är nattaktiva.
Om vi gör det ljust som dagen kommer dunbenarna inte ut.
Jag tror vad vi verkligen behöver göra
är att hjälpa Rodney komma över sin rädsla.
Det är som jag alltid säger.
Rädsla är som en banan.
Du måste kasta skalet för att komma åt de bra grejerna inuti.
Tänk om Rodney inte gillar bananer?
För det första missar du poängen.
Och för det andra, vem älskar inte bananer?
Team, er zenko är att hjälpa Rodney ta bilden
trots att han är rädd för mörkret.
Ja. Låt oss hjälpa Rodney bli en Fågelunge av Tredje klass.
Team Zenko...
Kör!
Ficklampa, här.
Kamera, här.
Mobiltelefon, här.
Munkar, dubbel-här.
Jag har allt jag behöver.
Det här är inte så läskigt trots allt.
Hur är läget, brorsan?
Jag ville bara kolla att allt var lugnt.
Uppfattat, Gabriel.
Allt är okej.
Örnen har landat.
Verkligen? Var?
Örnar hör inte hemma i denna miljö.
Nej, "örn" är bara mitt kodnamn för Rodney.
Och det ser ut som att örnen har sällskap.
En viss besvärande duva.
Japp, Gabriel, basläger för Operation Dunbenapatrull
är fullt fungerande.
Coolt.
Så har du sett spöket Laban än?
Finns det ett spöke i parken?
Jag tror spöket Laban precis tog mina munkar!
Vi måste ta tillbaka munkarna
innan Rodney börjar tro på spöken.
Kom igen, Jax.
Kom tillbaka hit, din bakelsepirat.
Det ser ut som att hon landade ovanpå bodegan.
Man måste älska sushitassarna. Smakliga och slibbiga.
Inte idag, strösseltjuv.
Hej, Jolanda, titta...
Synd om munkarna, kompis.
Men Laban kommer nog inte tillbaka,
såvida de inte var krämfyllda.
Men krämfyllda är mina favoriter.
Här är de, precis där jag lämnade dem.
För det finns inget som spöket Laban.
- Eller? - Antagligen inte.
Vi ses senare, kompis.
Egen notering: lyssna aldrig på Gabriel.
Ingen måne, inget problem.
Därför har jag med mig min pålitliga ficklampa.
Tomma batterier?
Jag har batterier.
Men hur får vi dem dit?
Vad sägs om en slangbella?
Vad var det?
Extra batterier?
Jag menar, extra batterier.
Som jag alltid packar.
Rodney J. Dinkle, ibland förvånar du till och med dig själv.
Som jag trodde. Inget att vara rädd för...
Hur går det, Rodney?
Donna!
Vad gör du här?
I parken? I mörkret?
Jag tänkte bara komma förbi.
Se om du har den där dunbena-bilden ännu.
Inte än, men en snabb fråga.
Finns det något som heter spöket Laban?
Självklart inte.
Jag visste det!
Det är spöket Lasse.
Vänta, vad?
Okej. Håll dig lugn.
Du är Rodney J. Dinkle,
certifierad junior-säkerhetsvakt.
Du har det under kontroll.
Och det finns inga spöken.
Vem sa "bu"?
Nej.
Det här är inte roligt, herr Elak Dunbenafågel.
Vänta.
Dunbena!
Stanna där medan jag hittar min kamera.
Vart tog den vägen?
Kanske tog Laban den.
Eller Lasse!
Eller kanske arbetar de tillsammans!
Det räcker. Jag är klar.
Det ser ut som att Rodney går.
Och han har inte tagit bilden än.
Okej, Zenkos, vi har fortfarande en chans.
Niah, hämta Rodneys kamera.
Jag har en banan att skala.
Jag måste härifrån.
Hallå?
Hej, Rodney. Hur är läget?
Fruktansvärt.
Det är mörkt och läskigt,
och spökena stal min kamera,
och jag vill inte vara fågelskådare längre.
Rodney, en mycket vis person sa en gång till mig
att rädsla är som en banan.
Det är trevligt.
Jag vet inte vad det betyder, men det låter trevligt.
Det betyder att du måste komma genom de äckliga sakerna
för att komma till de bra sakerna.
Hur, exakt?
Blunda och ta långa, djupa andetag.
Niah har kameran.
Åh, men dunbenan ser ut att vara redo att flyga iväg
när som helst.
Hon kommer aldrig få ner den till Rodney i tid.
Jag skickar in Ponzu-koptern.
Flyttar till positionen för lastöverföring.
Glöm allt som har gått fel
och tänk på sakerna som har gått rätt.
Du åt några goda munkar.
Du fixade din pålitliga ficklampa.
Jag menar...
Antar jag.
När du är redo
vill jag att du öppnar ögonen och skalar bananen.
Min kamera!
Jag fick den.
Du tittar på Rodney J. Dinkle,
Fågelunge av Tredje klass.
Mycket imponerande.
Speciellt eftersom jag var lite rädd för mörkret förut.
Men som jag alltid säger, rädsla är som en banan.
Är det så?
Japp. Jag äter den till frukost.
BASERAD PÅ "DOJO DAYCARE"-BÖCKERNA
Go, go, go, go
Team Zenko Go
Zenko Go
Team Zenko Go
Undertexter: Z.J.