Var hade människan varit utan uppfinningar?
Vi hade nog bott i grottor och roat oss med stenar och sand.
Det är därför vi berättar om mänsklighetens mest otroliga idéer.
Det känns som en uppfinning.
-De otroligt smarta... -Vad gör de?
...och de helt galna...
De här sakerna har jag inte sett sen jag var barn.
...har alla nåt att berätta.
Var beredda på det svettigaste avsnittet nånsin.
Hur kunde den förre presidentfruns biceps starta en träningsvåg?
Fungerar det här? Blir jag större?
Vem är galen nog att uppfinna en sportföreteelse?
Jag heter Krazy George! Det är mitt namn!
Hur revolutionerade en kvinna strippstången?
Har jag hört talas om att sitta på en stång?
Ja, jag låg på akuten i tre timmar en gång.
Senare avslöjar fitnessdrottningen-
-hur de mest förödande ögonblicken i hennes karriär...
Jag hade precis blivit sparkad från ett företag.
...gav henne möjlighet att tjäna miljontals dollar.
Sätt den mellan benen och tryck ihop.
Så gör er redo att studsa och balansera er in-
-i det svettigaste avsnittet nånsin.
-När börjar det bli naket? -Jag svettas.
UPPFINNINGARNA SOM FÖRÄNDRADE HISTORIEN
Softballbollar är stora och pingisbollar är små.
Tennisbollar är ludna, men discokulor är rätt fina.
Några är mjuka och lätta, men många är hårda-
-och studsar när man träffar dem.
Oavsett om de hänger som smashbollar eller faller som bingobollar-
-så undrar man var hade vi varit utan bollar?
DEN SVETTIGASTE STRANDUPPFINNINGEN NÅNSIN
Vem skrev det här?
För att förstå hur bollen blev till måste man resa långt bakåt i tiden.
Långt bak i tiden, alltså.
Man har spårat användandet av bollar för spel till förhistoriska tider-
-och det forntida Egypten.
De gjordes av många material, alltifrån sten till hårfyllt läder.
När barnen vill spela boll i det antika Grekland-
-så blåste de upp urinblåsan från en gris-
-och la den ovanpå en eld så de kunde forma den.
De unga barnen i Europa var innovativa på ett skrämmande sätt.
Den här enkla typen av bollar studsade runt i århundraden-
-men den enkla konstruktionen och skörheten-
-gjorde att de bara dög till barnlekar.
Omkring 1839 vulkaniserade Charles Goodyear gummit.
Det är en kemisk process, i vilken gummits molekyler-
-förenas med svavel, varvid ett starkt och tunt material bildas-
-och då sväller och nöts gummit inte lika lätt.
Vulkaniseringen får gummit att krympa utan att det förändrar sin form.
Då deformeras det inte vid användning.
1891 imponerades Goodyears vän James Naismith av gummiuppfinningen.
Han såg att man nu kunde tillverka bollen i den nya sporten basketboll.
Bollen han tillverkade innehöll en uppblåsbar gummipåse-
-som omslöts av nylon- och polyesterfiber.
Grisarna blev nog glada, för nu dödades de inte för sina blåsor mer.
För att inte känna sig slagen använde Goodyears andra vän William Morgan-
-vulkaniserat gummi för att uppfinna en lättare och mindre version-
-av Naismiths basketboll, som fick namnet volleyboll.
De här vännerna var högpresterande. Mina vänner hör inte hemma här.
Att bollen studsar när man sparkar, kastar eller slår den-
-möjliggjorde tävlingar inom olika sporter-
-och det förändrade idrotten för alltid.
Men som med alla uppfinningar kan innovationer ge upphov till dumheter.
Det lanserades nämligen en annan typ av boll:
Den praktfulla och lätta sommarklassikern:
Badbollen.
Den här bollen är så oanvändbar en boll kan bli.
-Allt blir bättre med badbollar. -Vem leker med badbollar?
Bröllop blir bättre med badbollar och även bilbesiktningen.
Det är som en uppgraderad ballong.
Jag älskar badbollar nu.
Eller begravningar: Man kan inte gråta när man leker med en badboll.
Pingisbollen är den dummaste bollen, men badbollen är en god tvåa.
Det är jämnt skägg. Det blir bara roligare och roligare.
1920-TALET
På det tidiga 1920-talet användes vulkaniserat gummi till allt-
-från kondomer till däck.
Entreprenören W J Voit ville diversifiera sitt gummiföretag-
-genom att börja tillverka sportutrustning.
Han uppfann den första uppblåsbara badbollen.
Den var gjord av gummi och den var tung.
Den vägde lika mycket som en fotboll.
1924 gav varuhuset Harris & Frank i Los Angeles-
-en stor, ljus badboll till alla kunder, som köpte en kostym.
Den här ursprungliga versionen av badbollen fanns i över ett årtionde-
-men dess vikt hindrade den från att bli en succé...
...fram till 1938, då uppfinnaren Jonathan DeLong hittade en lösning.
Han använde sig av det nya och lätta materialet polyvinyl-
-och en unik tillverkningsmetod.
Han byggde en form av elastisk plast och kopplade på ett munstycke.
Han sträckte ut materialet till två halvklot med en radial kant.
Sen placerade han halvkloten så att kanterna låg mittemot varandra.
Sen smältes kanterna ihop och togs bort så en smal ring omgav bollen.
Han hade därmed skapat den moderna badbollen.
Den bollen hängde med till 40-talet, då luften gick ur den-
-delvis p.g.a. priset på fyra dollar, vilket motsvarar 50 dollar i dag.
Men på 1950-talet sjönk tillverkningskostnaderna-
-medan strandkulturen fick ett uppsving.
Det fick även badbollen. Hur mycket kostar badbollar i dag?
Priset är helt klart uppblåst.
Mot slutet av årtiondet kostade badbollen 2,50 kr.
Det motsvarar 25 kr i dagens penningvärde.
Badbollen blev populär ihop med Annette Funicello-
-och Frankie Avalon i filmer som "Beach Blanket Bingo"-
-och "How to Stuff a Wild Bikini."
Det är skoj. Jag har roligt.
De Long patenterade aldrig sin uppfinning-
-så alla kunde tillverka badbollen. De tillverkades av många olika bolag.
Det är svårt att veta hur mycket pengar uppfinningen drog in-
-men man uppskattar att det finns ca 100 miljoner badbollar i världen.
Alla som tar med sig en boll till en tillställning-
-är värda att umgås med. Kan vi sända det här?
DEN SKAKIGASTE UPPFINNINGEN NÅNSIN
Vår nästa uppfinning såg dagens ljus i Vita Huset-
-för det var presidentfrun och hennes trimmade kropp som låg bakom.
2008 var ett viktigt år i USA:s historia. Obama blev president-
-och Michelle Obama utnämndes till årtiondets modeikon.
Hon hade en klanderfri stil och var deffad. Hon hade tränade armar-
-och bar ärmlösa klänningar som visade upp dem.
Där världen såg biceps såg Johann Verheem en möjlighet.
Jag gillar att Michelle Obama och hennes armar inspirerade nån-
-att tillverka en löjlig sak.
Johann Verheem såg en potentiell efterfrågan på marknaden-
-och bestämde sig för att uppfinna en apparat, som gör armarna vältränade.
"Användaren gör en rytmisk rörelse..."
"Längs extremiteten..."
"Mot den första och andra ändpunkten..."
"Får den första elementet..."
"Att tryckas ihop och dras ut..."
"Medan den första och andra ändarna på den utsträckta delen oscillerar."
Jag tappade bort mig vid "utsträckt extremitet".
Johann hade kommit på den enda roterande hanteln nånsin.
Det han kom på var den legendariska Shake Weight.
Det är bara en hantel, men på vikterna sitter det fjädrar.
Det gör att vikten åker fram och tillbaka.
Den utnyttjar fjäderns dämpande egenskaper-
-för att lätta på motståndet för musklerna.
Det skonar lederna som en elliptisk träningsmaskin.
Det här är i princip samma sak.
När radioprogramledarna började prata om hanteln så blev den mer populär.
Alla från Kimmel och SNL till South Park pratade om Shake Weight.
Det såldes mer än två miljoner Shake Weight det första året.
Det gav mer än 40 miljoner dollar i intäkter.
Du skojar?
Än i dag designar Johann Verheem produkter inom fitnessindustrin.
Vad Johann Verheem än uppfinner i framtiden-
-så blir det svårt att slå hans första uppfinning.
Michelle, tittar du på oss? Du började en revolution.
Jag svettas.
2 00:10:30.400 -- 00:10:34.920 align:middle line:90% position:50% DEN MEST ROTERANDE OCH SVETTIGA UPPFINNINGEN NÅNSIN
Jag gör storken. Jag gör storken.
-Rockringen... -Ser jag cool ut?
...är förmodligen den största flugan i USA:s historia.
Har ni gjort rörelsen utan rockring?
Utan ringen står man och juckar i luften.
Rockringen blev en klassiker i USA-
-men den såg dagens ljus 3 200 år f. Kr., i en öken långt, långt borta.
Egyptierna sägs ha använt rockringar i stället för rep i sina dragkamper-
-men de hade rockringen runt midjan och vår tids modefluga-
-hade sitt ursprung i Australien på 1950-talet.
Australiensiska Joan Anderson hade uppfunnit en träningsring i bambu.
Bambu är världens snabbaste växande växt. Den växer 90 cm om dagen.
Den är med i Guiness rekordbok, så det fanns mycket bambu att tillgå.
Joan visade sin bamburing på en middagsbjudning-
-och då fick hon en snilleblixt när hon kom på namnet "Hula-Hoop".
För att använda rockringen måste man ju röra på höften.
Rockringen blev alltmer populär och trots tillgången på bambu-
-så kunde man inte möta efterfrågan. Då bokade Joans man in ett möte-
-med Spud Melin, som var chef på det amerikanska leksaksföretaget Wham-O.
De två männen tog i hand på att de skulle dela på alla framtida vinster.
På Wham-O såg man potentialen. 1958 varumärkesskyddade de namnet-
-och började tillverka rockringar med en diameter på en meter.
De tillverkades i ett nytt, lätt plastmaterial som kallades polyeten.
Fabriken får små plastpellets, som tillverkas av nåt som heter HDPE.
Dessa plastpellets matas sen in i en tratt, där de värms upp, smälts-
-och extruderas till en lång plastbit.
Den uppvärmda plasten tunnas ut och sträcks ut till ett ihåligt rör.
När röret har kylts matas det in i en maskin, som böjer det till en ring.
Ändarna svetsas ihop och sen är rockringen klar.
När tillverkningsprocessen var klar var det dags att distribuera ringen.
Men Arthur Spud var rädd att rockringens roterande rörelse-
-skulle få nobben av ett samhälle som då var rätt fyrkantigt.
Det var mycket mer konservativt på 50-talet i USA.
Elvis hamnade i blåsväder när han skakade höfterna i tv.
Så när rockringen lanserades marknadsförde Wham-O den-
-som en enkel barnleksak.
De hyrde in modeller, som använde rockringarna i parker.
Det drog till sig en del uppmärksamhet.
De ska ha lockat till sig barnen med vackra kvinnor.
"Mamma, jag vet vad jag vill ha i julklapp."
Kombinationen av PR-kampanj och tv-framträdanden fungerade.
-Det fungerade riktigt bra. -Rockringshysterin var ett faktum.
Man räknar att 25 miljoner rockringar såldes de första fyra månaderna.
Och det är bara ett plaströr.
Priset var 1,98 dollar och det låter billigt i dag-
-men 1958 var det mycket pengar.
I dagens penningvärde motsvarar det nästan 19 dollar.
De såldes så snabbt att Wham-O gjorde 20 000 rockringar om dagen-
-under det första försäljningsåret. Wham-O sålde 100 miljoner rockringar.
På den tiden bodde det 170 miljoner människor i USA.
Det innebär att 59 % av amerikanerna hade en rockring.
Det motsvarar ett värde på nästan två miljarder dollar.
Va? Va?
Wham-O varumärkesskyddade namnet "Hula-Hoop"-
-men de kunde inte komma på hur man skulle patentera en rockring.
Det ledde till en uppsjö av kopior.
-"Wiggle-A-Hoops". -Jag gillar inte den.
-"Hoop Zings." -Det är sämre. Hoop Zings.
-"Spin-a-Hoops." -Spin-a-Hoop.
Vill du snurra en rockring?
-Och "Hoop-De-Dos". -Okej. Det låter som ett band.
De blir bara sämre. "Hoop-de-Dos."
1963 kom Wham-O på ett sätt att patentera uppfinningen.
De ansökte om ett patent på en viss storlek och vikt på rockringen-
-för att hålla konkurrenterna borta.
De bestämde sig för 280 gram och en längd på mellan 78 och 94 cm.
Sen skulle en extra finess göra att deras rockring lät mer.
Rockringar med ett inbyggt ljud tillverkas bara av Wham-O.
Wham-O körde med kullager i rockringen så att den skulle låta.
Så där ja. En klassiker.
I slutet av 60-talet kom den andra rockringshysterin.
Det anordnades rockringstävlingar från 1968 till 1981.
1980 års rockrings-VM hade ca två miljoner tävlande.
Det är lika många som bor i staten Idaho.
Wham-O fortsatte rida på vågen med leksaker som Silly String-
-och Slip and Slide, men deras Hula-Hoop var den stora uppfinningen.
Yes, baby. Jag har det.
DE RAKASTE OCH JOBBIGASTE UPPFINNGARNA NÅNSIN
Staven som en uppfinning verkar ganska lam-
-men det är det folk gör med stavarna som ställt uppfinningen på huvudet.
Historikerna tror att dansen runt midsommarstången började år 1240-
-och det var en del av en germansk fertilitetsritual.
På världsutställningen i Chicago 1893 fanns den första flaggstången.
Och 1911 nådde den norska utforskaren Roald Amundsen Sydpolen.
Jag kan inte hålla isär stavarna. Det är som att vara i 20-årsåldern igen.
Sen har vi den andra stången, som vi knappt vågar prata om.
Okej. Vi säger namnet: Strippstången.
Har den här steriliserats?
Mina damer och herrar, det är dags för strippstångens resa.
Att kombinera en strippstång och strumpdockor verkar naturligt.
För att förstå berättelsen bakom stången måste vi resa bakåt-
-nästan tusen år till de pittoreska landskapen i Cherrapunji i Indien.
Sporten kallades för Mallakhamba.
Idrottsmän klättrade upp på pålar och försökte putta ner varandra.
Mallakhamba spelades i århundranden i hela Asien-
-och på 1890-talet introducerades det i USA-
-på cirkusars sidföreställningar.
Sidoföreställningen var en föreställning vid sidan av cirkusen.
Presentatören stod utanför och försökte locka in folk-
-och bredvid honom stod hoochie coochie-dansösen.
Dit gick pappa medan vi barn tittade på elefanterna och clownerna.
Magdansöserna hade inte mycket kläder på sig-
-och de gjorde musikframträdanden.
Jag känner att det är lite lättare.
De pryder dem med glitter och tofsar och ber dem dansa-
-för det lockade dit folk. Folket som satte upp och rev tälten-
-var indier och de utövade Mallakhamba.
Så de visade magdansöserna hur man tog sig upp på stängerna-
-så de kunde göra lite imponerande rörelser för herrarna i publiken.
Jag hade velat prata med magdansöserna då.
"Hör på, magdansöser. Jag vet att ni tycker att ni gör mycket"-
-"men ni går faktiskt miste om en hel del."
Magdansöserna och stängerna matchade varandra perfekt.
Men under 30-talets depression ansågs magdansöserna vara oanständiga-
-och de tvingades sluta arbeta med det av den anledningen.
Deras korta kjolar och tankeväckande rörelser blev för mycket att hantera.
Så påldansen förbjöds och förekom bara på svartklubbar.
Inget sex, inga avslöjande kläder och inget påldansande. Inget sånt.
Allmänhetens fascination av påldans ersattes av...
-Att man satt på pålar. -Vet jag om att man satt på pålar?
Jag satt på akuten i tre timmar en gång.
År 1930 satt stuntmannen Alvin Kelly på en 70 meter hög flaggstång-
-i 49 dagar.
20 000 människor kom för att se honom äta, sova och raka sig.
Vi gick från att titta på flickor som klättrade upp på stänger-
-till att titta på män som satt på stänger. Var alla okej med det?
Det ena låter spännande och sexigt och det andra låter väldigt dumt.
-Gissa vilken jag menar. -När blir folk nakna?
1960-TALET
Föga förvånande lockades nu inte många av-
-att titta på folk som satt på stänger.
Men den sexuella revolutionen skulle ge stången ett nytt syfte.
År 1963, på klubben Condor i San Francisco-
-var det Carol Doda som var huvudattraktionen.
Hon sänktes ner från taket på en flygel-
-medan hon gjorde en otrolig strippdans och påldans.
Carol Doda var den första strippan. Hon var fräck och lättklädd.
Och det var strippstångens födelse.
Carol blev känd, men strippstången blev den verkliga stjärnan.
På såväl strippklubbar som barer blev påldans ett vanligt inslag.
Med tiden såg man inte bara strippstången på strippklubbar.
I dag hittar man dem på gym-
-i vardagsrummet... Många använder såna stänger när de tränar.
Jag gillar att den har blivit ett legitimt träningsredskap-
-i kampen för kvinnors lika rätt. Jag gillar det. - Kom igen, kvinnor.
Jag är okej. Jag är okej.
2 00:22:03.520 -- 00:22:07.840 align:middle line:90% position:50% DEN MEST DJUNGELAKTIGA OCH SVETTIGA UPPFINNINGEN NÅNSIN
Allt som ni ska få höra är sant. Vi hade inte kunnat hitta på det här.
Enligt sägnen var dr Anne-Marie Brännström ensam i djungeln-
-då hon blev biten av en giftig svart skorpion.
Jag hade fått veta att jag skulle dö, men jag känner inte för att dö.
Fick det henne att uppfinna sin Thigh Master?
-Nej. -Inte det?
Hon låg för döden, men genom att äta holistisk medicin-
-och meditera så överlevde hon.
Jag nådde en plats, där jag bestämde mig för att följa giftet-
-genom kroppen. Det är kroppen som helar mig, och inte läkaren.
Det var början på hennes livslånga resa med holistisk medicin.
För dr Brännström var det här ett av två mirakel i hennes liv.
Det andra var att hon blev rik-
-på ett av årtusendets mest populära fitnessredskap.
Hon åker tillbaka till Sverige och börjar arbeta som sjukgymnast.
Hennes kall blev att få folk att ta hand om sig själva.
Hon ville hitta ett sätt att stärka sin patients höftmuskel.
Hon tog två metallbitar och förband dem med en fjäder.
1991 hade dr Bennström utvecklat och patenterat sin apparat.
Hon behövde hjälp att marknadsföra den och där kom Josh Reynolds in.
Reynolds var bra på marknadsföring och en arvinge-
-till RJ Reynolds tobaksförmögenhet.
De gav den en facelift och kallade den för "The V-toner".
De hade apparaten och ett namn och behövde bara en talesman.
Alla dåtidens stjärnor fick erbjudanden.
De åkte till Marilyn Monroe och sa: "Sätt den här mellan benen"...
-..."och kläm." -Nej, hon var död då.
Ingen av kändisarna de tog kontakt med var intresserad.
Det gällde även Joyce DeWitt.
-Joyce vem? -Joyce DeWitt från "Three's Company."
Eftersom hon tackade nej så erbjöd de en annan skådespelerska produkten.
-Fina ben. -Tack.
Tack vare Thigh Master kan vi se ut som om vi föddes med vackra ben.
Man sätter den mellan knäna och klämmer.
Jag hade precis fått gå från "Three's Company".
Jag var med på i snitt 55 tidskriftsomslag varje år.
Plötsligt var det bara över.
Då blev jag tvungen att hitta på nåt annat.
"V-toner" var ett så osexigt namn.
Och en av oss föreslog namnet Thigh Master-
-och då utbrast vi: "Ja, Thigh Master."
Jag vet inte om jag vill ha såna här muskler.
Jadå. Mitt lår...
Jag trodde att jag hade fått koll på låren. Tydligen inte.
Muskeln som arbetar sitter under min baddräkt.
Vem vill inte ha fina lår?
Det funkade. Det gjordes reklamfilmer och personliga framträdanden.
Suzanne Somers blev synonym med Thigh Master.
Den var så framgångsrik att vi köpte mer och mer reklamtid.
Den reklamfilmen visades hela tiden-
-men folk tröttnade inte på den, för man filmade en kvinnas ben.
Den blev ett fenomen inom popkulturen och sex miljoner Thigh Master såldes-
-under de första arton månaderna.
Vi sålde mer än tio miljoner exemplar. Det här blev min...
När stormen hade lagt sig 1993 köpte Somers rättigheterna-
-till produkten som hade gett mer än 100 miljoner dollar i intäkter.
Jag utmanar er att få vackrare lår.
Ur allt negativt som händer kommer det nåt positivt.
Suzanne Somers köpte sig en egen ö med pengarna från Thigh Master.
-Hon tjänade en förmögenhet. -Är hon singel?
Gillar hon unga australiensiska hingstar?
Jag spelar bara dum på tv.
DEN HOPPIGASTE OCH SVETTIGASTE UPPFINNINGEN
Märker du hur nervös jag är nu?
Vänta, vänta, vänta.
Hoppstyltan.
Hur gammal måste man vara för att vara med i programmet?
Alla uppfinningar är före min tid.
Varför är den så kort? Kan man inte göra den längre?
Det är en rolig pryl som låter en hoppa uppemot en meter upp i luften-
-med hjälp av en fjäder. Om man lyckas stå kvar på den, då.
Nej.
Jesus.
Jösses. Det här är galet.
Det är som att cykla.
Man glömmer aldrig av hur man gör. Eller så gör man det.
-Hur många ska man klara av? -100.
-Nej, jag klarar inte av 100. -Volta!
Du var tvungen att få mig att ramla. Du fick mig att ramla igen.
Hoppstyltan är en utmärkt uppfinning.
Den bygger på att man lagrar energi i en fjäder.
Sen använder man energin för att skjuta sig själv högt upp i luften.
När fjädern i hoppstyltan trycks ihop så lagras energin i spolen.
När fjädern åker ut omvandlas energin i fjädern-
-till rörelseenergi. Det är då man flyger upp i luften.
Men vem uppfann hoppstyltan?
Det fanns inga såna här när jag var liten.
Det visade sig vara en uppfinning som förbättrades under många decennier-
-av många uppfinnare.
1891 patenterade George Herrington en fjäderbelastad stylta.
Det var den första komponenten.
Användaren var tvungen att dra i två snören för att aktivera fjädrarna-
-men man vet inte mycket om hur populära Herringtons mackapärer blev.
Vi vet inte hur styltorna togs emot av dem som köpte dem.
Vi vet att de inte blev nån fluga.
Men det var första gången som nån kopplade en fjäder till en pinne.
Sen fäste de två tyskarna Pohlig och Gottschall ett fotstöd på fjädern.
De tog patent på det år 1920. De patenterade den under namnet:
"Den tyska terrorstyltan", "The Kinder Sticken", "Strockenstrudel."
En fjäderbelastad hoppstylta.
Konstigt att den inte heter så i dag, för namnet ligger så rätt i munnen.
Man tror att uppfinnarnas efternamn Pohlig och Gottschall-
-tillsammans bildade ordet "Pogo".
1921 ansökte Walter Lines om patent för hans egen version av hoppstyltan.
Nu hade han satt på ett handtag, som gör den mycket lättare att hantera.
Handtagetvar i själva verket bara en boll.
I de gamla Snurre Sprätt-filmerna var hoppstyltan bara en pinne-
-med en boll längst upp, som man höll tag i.
Den hade inget styre. Den här är mycket modern.
1921 blev hoppstyltan populär.
Scenföreställningen Ziegfeld Follies blev inspirerade av flugan-
-och bestämde sig för att klä några damer i kortbyxor och tajta skjortor-
-och sen hoppade de runt på sina hoppstyltor på scen-
-till publikens förtjusning.
Dansade de på hoppstyltorna? Det var konst, det.
Folk använde hoppstyltor för att förflytta sig-
-spela och till och med för att motionera.
I nära 35 år var hoppstyltan i ropet-
-men 1957 tar George Hansburg, som uppfann hoppstyltan, bort bollen-
-och ansöker om ett patent på en stylta med två handtag längst upp.
Då var den moderna hoppstyltan född.
På 1970-talet sålde Hansburg sin skapelse och sitt företag-
-SBI Enterprises, som sedermera kom att bli The Flybar Company.
På 2000-talet tillverkade de en ny typ av hoppstylta-
-med gummipropellrar, som anpassar sig efter personens storlek och vikt.
Den här hoppstyltan anpassades efter personen som använde den.
Flybar-styltan studsar högt och ger en känsla av en trampolin.
Flybar-styltan möjliggjorde extrema stunttrick.
Otroligt nog kan man i dag hoppa tre meter med dagens hoppstyltor.
Att snurra styltan ett varv eller snurra den under benet-
-har blivit kända trick bland stylthoppare runt om i världen.
De hittar på galna trick varje dag.
Jag får ont i skrevet bara av att titta på det här. Aj, aj.
Fram tills i dag har mer än 25 miljoner hoppstyltor sålts i USA-
-sen den lanserades år 1919.
Den använder varken gas eller el.
Här är det nya fortskaffningsmedlet. Vissa tror att Teslan är det.
-Nej, det är hoppstyltan som är det. -Där snackar vi hoppstylta!
Jadå! Jag är bra på nåt!
2 00:32:12.160 -- 00:32:13.760 align:middle line:90% position:50% DEN SNABBASTE, SVETTIGASTE UPPFINNINGEN NÅNSIN
Rollerblades.
Jag är en hängiven inlines-åkare-
-och det var jag redan innan det blev coolt att vara det.
Det är fortfarande coolt.
Bar överkropp, hår som blåser i vinden och en freestyle med musik.
I dag kallas de "rollerblades".
Jag hatar dem när jag ser dem på stranden.
Vem uppfann rollerblades?
De är min ärkefiende. Jag köpte dem och jag åkte en meter med dem.
Allt slutade med att jag haltar än i dag.
Innan de fick det fräcka nya namnet kallades de här stövlarna med hjul...
Inlines.
Det tidigaste exemplet på inlines återfinns så långt bak som 1759.
Den belgiska violinisten John Joseph Merlin fäste några trärullar-
-på undersidan av sina skor när han gick på maskerad.
Hans inlines blev inte populära, kanske för att de saknade bromsar.
Sen åkte han också in i en kroppsspegel.
Det är den hemskaste berättelse jag har hört i ett komediprogram.
Det här är hemskt.
1823 trodde den brittiske fruktförsäljaren Robert Tyres-
-att inlines skulle bli ett nytt fortskaffningsmedel.
Så han fäste sex mässingshjul på en metallplatta-
-och vill sen patentera sin uppfinning som han kallade:
"En apparat som man fäster på kängorna för att förflytta sig."
De här inlinesen skulle finnas i årtionden, men de blev inte populära-
-tills en ung idrottsman kom att förändra skridskovärlden.
Den verkliga berättelsen tar sin början år 1980 i Minneapolis.
Hockeyuppkomlingen Scott Olson ville kunna träna även på sommaren.
Han går till den lokala sportaffären och hittar ett par inlines.
Han kände att han kunde uppgradera dem-
-så han bestämde sig för att göra sina egna inlines.
Han satte in ett andra kullager inne i hjulet.
Det minskar friktionen och gör skridskon snabbare.
Han la även in ett fotledsskydd, precis som i en pjäxa.
Scott visste att han behövde patentera sin konstruktion-
-och han slapp den långa patentprocessen-
-genom att utnyttja ett kryphål.
Han undersökte tidigare patent-
-och fann ett patent på en skridsko med en rad av hjul-
-som var lik hans konstruktion.
Patentet ägdes av Chicago Rollerskates-
-som då var USA:s största tillverkare av rullskridskor.
Så Olson åkte till Chicago för att försöka köpa patentet.
Han var tjugo år gammal då och han fick köpa patentet.
Han och hans bror Brennan grundade Ole's Innovative Sports år 1982.
De kallade sin produkt för "The Rollerblade".
Sen åkte han överallt med sina rollerblades.
Till affären, till stranden och till middagar.
Om nån här åker rollerblades, så vill jag säga att de säkert är roliga.
Det är bara det att jag hatar dem.
På sin turné stannade Scott till hos Minnesota Retailers-
-men han fick nobben.
Nån månad efter att han fått sitt patent kom Olson på en smart plan.
Han var först ut med att åka inlines från Minneapolis till Grand Rapids.
Däremellan är det ca 320 km.
Intäkterna gjorde att Olson kunde starta-
-världens första rullskridskohockeyliga.
Han uppfann till och med tennisturneringar på rollerblades.
Jag följde hans turné och steroidskandalen gjorde mig besviken.
Tennisturneringar på rollerblades? Det är det man har ishockey till.
Rollerbladetennis är en bra idé, för alla som spelar tennis-
-tycker att det är för lätt.
Hans rullskridskor började bli populära.
1984 får Olsons företag in 300 000 dollar i intäkter-
-men Olsons marknadsföringstalang-
-omfattade inte nödvändigtvis den ekonomiska biten.
Han anställde sin vän som revisor.
Hans kompis förskingrade 100 000 dollar och Olson stod för fiolerna.
Scotty, du borde ha lämnat dina vänner hemma.
Man anställer inte vänner, fastän jag har en vän som jobbar i mitt bolag.
Beställningarna kom, men det saknades pengar för att tillverka inlines-
-så Olson fick tänka snabbt. Han gjorde nåt som småföretag fruktar.
Olson var nästan bankrutt, så 1985 tvingades han leta efter sponsorer.
Olson började samarbeta med entreprenören Robert Sturgess-
-som gav honom ett oemotståndligt bud: 1,5 miljoner dollar-
-i utbyte mot halva hans bolag.
Utan nåt att säga till om var Olson tvungen att tacka ja-
-men han fick inte in nog med pengar för att möta efterfrågan.
Mindre än ett år senare visste Sturgess vilken knipa Olson satt i-
-och han sköt in 100 000 dollar i utbyte mot 95 % av bolaget.
Sturgess genomförde i praktiken ett fientligt övertagande av bolaget.
Sen tappade Olson kontrollen och han köptes ut för 10 miljoner dollar.
-10 miljoner? -10 miljoner låter mycket.
Inte om man beaktar att bolaget stod för nästan hälften-
-av en rollerbladesindustri, som var värd 650 miljoner dollar.
650 miljoner om året.
-Fasen. -Jag kanske kan få till det...
...med en rollerbladesmiljonär.
Under årens lopp har marknaden för rollerblades haft toppar och dalar-
-men faktum kvarstår att Scott Olsons vision-
-har blivit en mångmiljardindustri.
Även om Scott aldrig fick nån stor utbetalning-
-så slickade han inte sina sår. Han uppfann andra saker-
-som Rowbike, en utomhussäng och plastpingviner för gräsmattan.
En pingvin för gräsmattan? Hur visste de ens hur de såg ut på den tiden?
Hans senaste uppfinning är Skyride: ett transportmedel högt upp i luften.
Scott tycks inte ha gett upp sitt ursprungliga uppdrag:
Att förenkla förflyttningar.
Om ni behöver rollerblades från 1997-
-som är i nyskick så kan jag hjälpa er.
DEN VÅGIGASTE OCH SVETTIGASTE UPPFINNINGEN NÅNSIN
Backstreet Boys Millenium-turné år 2000 var starten på vågen.
Jag har aldrig varit så stolt som då.
Jag insåg att den troligen mest irriterande saken i idrottsvärlden-
-är vågen.
Jag heter Krazy George! Så heter jag!
Mina damer och herrar, med sina 165 cm är han huvudet längre än de andra.
Hans vikt är stabila 70 kg.
I framtiden är han med i Hall of Fame, han gillar många sporter-
-och så uppfann han vågen: Krazy George, med ett K.
Krazy George? Fick han det namnet när han föddes?
Om ens namn är Krazy så är allt möjligt.
Det förvånar mig inte att vågen lanserades av nån som Krazy George.
-Krazy George kommer hit nu. -Va? Okej.
-Vill du träffa honom? -Nej.
Hej, George.
Jag är professionell cheerleader! Jag har levt på det i 45 år!
Jag har varit cheerleader för 25 miljoner personer-
-och hundra lag.
Håll i er, för allt i den här berättelsen är sant.
Den femtonde oktober 1981 spelade Oakland mot the Yankees.
Vi var tvungna att vinna matchen. Annars hade vi åkt ut.
Jag visste det att fanns en hyllning som involverade alla på läktaren-
-om jag kunde få till den.
Studier visar att antalet personer som behövs för att starta vågen-
-är ganska lågt. Det behövs oftast bara 20-30 personer.
Man har också visat att det måste vara rätt stämning.
Är stämningen för låg så är publiken inte motiverad-
-och om stämningen är för hög så ligger fokuset på planen.
Den stora gåtan är hur Krazy George koordinerade 47 000 sportfanatiker-
-för att återskapa en riktig våg.
George är en cheerleader, men här agerade han betalande åskådare.
Men han kunde inte låta bli.
Alla 47 000 fans på matchen visste vad jag ville.
Vågen rörde sig över tre sektioner och dog sedan av.
Den började en andra gång, rörde sig över elva sektioner och dog.
Nej!
Jag startade vågen en tredje gång.
Den ena sektionen efter den andra gjorde vågen.
Den gick förbi hemplattan, runt första basen-
-och hela vägen till där vi var.
Ja. Det var som ett godståg som kom mot en.
Den passerade vår sektion och rörde sig vidare.
-Fråga mig vad den förvandlades till. -Vad förvandlades den till?
Du ställde rätt fråga! Den förvandlades till vågen.
Jag är alltid tidig när vågen kommer. Jag vill inte missa den-
-för det finns inget värre än när vågen passerar en.
Jag är tidig på vågen.
Man kanske inte inser det, men Krazy George-
-skapade en verklig fysikalisk modell av en riktig våg.
När man ser en våg i havet så ser den ut att röra sig emot en-
-men vattenpartiklarna i den rör sig bara uppåt och nedåt...
-...precis som du i publiken. -Jag älskar vågen.
Oavsett språk eller bakgrund vet alla vad de ska göra när vågen kommer.
Krazy George har startat vågen för mer än 25 miljoner fans.
Den försvinner inte. Vågen försvinner aldrig.
Den är en del av USA:s idrottskultur.
George har lyckats förvandla sin entusiasm-
-till en framgångsrik karriär som speaker-
-för några av världens stora företag och han är lika galen som alltid.
För 40 år sen sa min vän Bob Costas:
"Att ta på sig äran för vågen"-
-"är som att ta på sig äran för fritidsdräkten."
Översättning: Tommy Saari Iyuno-SDI Group