BODIES
2023
2022
1890
1889
Našli ho prý nahého na ulici.
To prostřelené koleno se pěkně hojí.
Už známe jeho jméno?
Zatím ne, pane doktore.
TOTO ODDĚLENÍ JE VĚNOVÁNO JULIANU HARKEROVI
PADLÉMU V BITVĚ 1886
Jistě chápete, že jsme váhali obtěžovat vás takovými pochybnými fantaziemi
neznámého pacienta, Lady Harkerová, ale trval si na svém. Pokud to není váš syn,
tak promiňte.
Mě zajímá jedině pravda.
Juliane.
Jsi to opravdu ty?
Matko.
Řekli mi, že jsi zemřel.
Že jsi
Položil život za záchranu svých mužů u Mendely.
Udělal bych to, kdyby mi to dovolili.
Barmánci mě zajali.
Ehm…
Potom jsem uprchnul.
A dostal se domů.
Chtěl jsem tě překvapit.
Ale pak mi tu ukradli oblečení a
Střelili do kolena.
Barmánští vojáci se nemohou s pobudy ve Whitechapelu měřit.
Můj
Synu!
Můj synu!
Hlavně šetrně, ano, Mullinsi?
Ať jde pomalu.
Lady Harkerová.
Vítejte doma, sire Juliane.
Na kuchařku si jistě vzpomínáš. A na Stellu.
A na Archieho.
Kde je Archie?
Archie?
Archie!
Stello, vezmi Archieho ven.
Jistě, Lady Harkerová.
Pojď, Juliane, musíš být vyčerpaný.
Vezměte ho nahoru, Mullinsi, a převlečte ho do pořádného oblečení. Ať si odpočine.
Jistě, paní.
Co jsi byl zač?
Posranej obr?
Čeká tě bitva, ale zvítězíš.
Milenci.
Volba.
Sedm mečů.
Krádež.
Licoměrnost.
Karty mi opakovaně říkaly, že se můj syn vrátí.
Nikdy nelžou.
A přesto
Zeptej se mě na cokoli.
Znáte mého syna?
Ne.
Ublížil jste mu?
Ne.
Přísahám.
Jediné, co tu lze ukrást, je mé srdce.
Už mám jen velmi málo peněz.
Peníze vám přinesu.
A pokud mi to dovolíte, budu vás milovat jako syn.
Ochráním vás.
Ale co tedy chcete?
Změnit věci k lepšímu. Vybudovat velkou a slavnou budoucnost, kterou mi vy pomůžete
stvořit. Proměním tenhle starý dům v domov. My budeme rodina. A vy se stanete
babičkou.
Kdo bude vaše žena?
Dcera policisty. A podívejte, je tady.
Vím to.
Poznám ji a vytvoříme si spolu překrásný život.
Chcete být jeho součástí?
Ano,
Juliane.
Zeptejte se karet, pořídíme-li si nového psa.
1889 1890
LONGHARVEST LANE
Pomoc.
Moc rád vás vidím, profesore.
A takhle to začne.
Panebože.
Střelili tu muže!
To je zase ten novinář.
Co od nás chce?
Večer přijdu domů.
-Myslím, že se vaší ženě moc nepozdávám. -Myslím, že se nepozdáváte nikomu.
Myslela jsem, že toho novináře nesnáší.
Práce je pro něj na prvním místě. To jsem pochopila hned na začátku.
A já už v kolébce.
Tak, co bude dnes k večeři?
Dnes bude hovězí pečeně s mrkví.
Áá. Můj medailon. Stůj.
Zloděj!
Stůj!!
Pusťte mě, nechte mě být.
Dej mi ho. Dej mi ho.
Áá, pane, nevím, jak vám poděkovat.
Bylo ode mě bláhové, že jsem ho chtěla chytit, ale ten medailon mi dal otec a mám
ho moc ráda.
Zdá se, že řetízek je přetržený.
Jistě ale půjde opravit.
Polly, co tě to, proboha napadlo, takhle ho honit?
Tenhle džentlmen se ho odvážně pokusil zastavit. Podívej.
Vida.
Mnohokrát děkujeme.
Není třeba.
Já vás znám.
Tedy, protože jste byl v kostele před chvílí.
Ano.
A vy…
Hrajete výtečně.
-To sotva. -Ne, žiju se svojí matkou.
Také má klavír a velmi se snaží na něj hrát. Takže z mého pohledu hrajete opravdu
výtečně.
Hodně štěstí s řetízkem.
Třeba by mě vaše matka chtěla slyšet hrát.
-Pokud už nemůže hrát sama. -Polly.
Odpusťte mojí dceři. Zřejmě ji to celé rozrušilo.
Pane.
Harker.
Sir Julian Harker.
Těší náš.
Potěšení je na mé straně.
Madam.
Pojď, děvče.
Proč jsi to musela říkat?
Pojď už.
Vaše schůzka ve tři hodiny.
Mullinsi, prosím.
Je vskutku výjimečně půvabná.
Že ano, Juliane?
Zajisté.
Ano.
Jako by vám patřil.
Přiznávám, že se mi hned zalíbil.
Dámy,
Musíte mě omluvit.
Další povinnosti volají.
Jistě.
Musíte nám zase přijít zahrát.
Bude mi potěšením.
Áá, pokračujte, drahá.
Pane.
Pánové, jste milováni.
HARKER A SPOL. S.R.O. BANKA BANKOVNÍ SEJF
-Co to děláte? -Promiňte, to jsem neměla. Lady Agatha
usnula a já ji nechtěla budit, tak jsem myslela, že se…
Trochu protáhnete?
To není zločin.
Krom toho,
Když matka spí, tak spí.
Co tomu říkáte?
Zdá se to být velmi
Odvážné.
-A, em, jedinečné. -To je.
Povídá se, že malíř spatřil tohle nahé tělo ležet v uličce poté, co se tam z
ničeho nic objevilo.
Strašidelný obraz, co vás sleduje pohledem.
Strašidelný?
Nemluvíte jako ostatní lidé.
Je to osvěžující…
Hovořit bez zábran.
Říkat věci, jak jsou.
Pořád jste mi neřekla, co mu říkáte.
Je strašidelný.
Fantasticky strašidelný.
-Zatáhnu ten závěs, pokud vám… -To ne, mně to nevadí.
Mohu se na něco zeptat, sire Juliane?
Prosím.
Stačí Juliane.
Ti,
Pánové, co vás navště…
Co k vám chodí.
Co přesně to děláte?
Moc se omlouvám. To bylo příliš, jsem…
Jsem příliš zvědavá.
Nabízím rady ohledně investic na burze. Své náhledy na to, co bude stoupat a co
klesne.
Vlastně vydělávám lidem peníze.
A máte často pravdu?
Ne.
Vždycky.
Ve všem, nebo jen ve financích?
Téměř ve všem.
Takže ten zloděj, co mi sebral medailon,
Věděl jste, že tam bude,…
Že ho pak chytíte.
Ne, to bylo naprosté překvapení.
Mohu mluvit otevřeně?
Až doposud jste se mnou nehovořil jinak.
Rád bych vám nabídl trvalé zaměstnání.
Výpomoc matce.
Stárne a vy jste do našeho domu vnesla tolik potřebné světlo.
Staří potřebují společnost mladých.
Udržují se tak při smyslech.
Bylo mi řečeno.
To by se mi opravdu líbilo.
Juliane.
Duchovní rady vaší matky, týkající se pohybů na burze, začínají být velmi
vyhledávané, sire Juliane.
Řada lidí touží po jejích radách a vaší pomoci.
Tam, kde potřebujeme být, se ocitneme až ve chvíli, kdy na naše seance začnou
docházet soudci od nejvyššího soudu a ředitelé bank.
Pokud jde o koupi té banky, tak musím zdůraznit, že její cena je astronomicky
nadsazená.
Já tu banku chci. Chci tu budovu. Na ceně nesejde. Jste zamlklý, Paxmene.
Nějaké zprávy o našem inspektoru Hillingheadovi?
Znepokojivý vývoj, sire Juliane.
Zdá se, že Hillinghead má vaši fotografii, která by mohla být
inkriminující.
A už brzy budeme mít my snímek Hillingheada, který bude inkriminující
daleko víc.
-Jste milován! -Alfrede!
-Zastavte! -Alfrede!
Zastavte!
ALFRED HILLINGHEAD 13. ZÁŘÍ 1890
Můj otec, on…
Přišel domů a, a…
Doznal se nám, že se…
Dopustil vraždy.
Nevěřila jsem mu, ale policie nám řekla, že už…
Že už podepsal své…
Své doznání.
Kdybyste ho znal, věděl byste, jak absurdně to zní.
Dnes večer ho mají převézt do vězení v Pentonvillu.
Zítra ho mám jít navštívit a…
Mám v úmyslu mu říct o svém novém zaměstnání tady u vás. A o našem novém
přátelství. A myslela jsem, že byste mohl…
Sire Juliane, vám naslouchá tolik lidí,
Moc vás prosím, pomozte.
Mohu mu zmínit vaše jméno?
Mohu mu říct, že máte vliv. To může dodat naději.
Když ho ujistím, že se mu pokusíte pomoct.
Promiňte, nevěděla jsem, na koho jiného se obrátit.
Hillingheade,
Mám vás převézt do Pentonvillu.
Postarat se, abyste měl aspoň špetku důstojnosti.
Proč jsme zastavili?
Vy jste ale hlupák.
Mohl jste to všechno svalit na toho novináře.
Jenže vy jste se rozhodl obětovat místo něj.
A pro co?
Pro lásku?
Lásku k němu?
Není mezi námi velký rozdíl, Alfrede.
Vím, jaké to je, žít ve lži.
Není to vaše vina,
Kým jste.
Narodil jste se jen ve špatnou dobu.
V té, z níž pocházím já,
Byste se s Henrym mohli držet za ruce.
Milovat se.
Moc jsem toužil najít svět, do něhož bychom my dva mohli společně patřit.
Snažil jsem se.
Co ode mě chcete?
Vaši dceru.
Polly.
Držte se od ní dál.
Ublížil jste jí mnohem víc, než bych mohl já.
Slibuji vám, že ji budu milovat z celého srdce.
Stejně jako vy Henryho.
Mé dcery se nedotknete.
Zabiju vás. Zabiju vás dřív, než na ni vztáhnete ruku.
Pane bože.
Nedopustím, abyste to ohrozil.
Sbohem, Alfrede. Jste milován.
Harkere, neodcházejte. Harkere!
Harkere! Ó, bože…
Mrzí mě, že to muselo skončit takhle, Hillingheade.
Polly.
Co se stalo?
Nesu špatné zprávy.
Váš otec…
Bál se pohlédnout spravedlnosti do tváře.
Moc mě to mrzí.
Vzal si život.
Ne.
To by…
Ne, to by neudělal.
1890 2053
Podle vašeho názoru, seržantko, kde se nachází velitel Mannix?
Jak už jsem uvedla ve výpovědi,
Pane premiére,
Nemám tušení.
Velitel Mannix ve vás vycítil neochvějnou, příkladnou loajalitu vůči státu. A za tu
budete odměněna. Povýšena.
Podívejte…
Nevím, jak bych to měla říct,
Ale,
Tam dole něco je.
Je to
Nebezpečné a
-nedá se to jenom zabednit a zamknout. -Minulost je minulostí. My věříme v
pohled do budoucna, inspektorko Maplewoodová.
Tohle musíte podepsat.
Jste milována.
Ještě poslední otázka. Velitel Mannix byl přesvědčený, že vůdkyní Kaple nebezpečí je
Shahara Hasanová, její tělo se však nenašlo.
Nevíte, kde teď je?
Seržantko?
Ne.
Madam.
Tu neznám.
V případě zachycení při dalším výskytu
Může přežít.
18. Července.
2053.
Když jsem vás střelila, Hrdlo vás poslalo zpět
Do 14. července, kdy jsem vás našla.
Jak vidíte, částice se dokonale symetricky rozdělí.
To znamená, že cestování časem do minulosti i budoucnosti je možné.
Čtyři dny do minulosti.
Čtyři dny do budoucnosti.
-Tak si mě chyťte. -Tak si mě chyťte.
Vrátí se. Parchant jeden.
Konečně. Pojď dál.
Kde jsi byla?
Potřebuju další laskavost.
Hele, udělej, co udělat musíš, pak mi ale řekneš, co se děje.
Platí?
Nejnovější zprávy: velitel Elias Mannix přišel tragicky o život během jinak
úspěšného zásahu proti teroristům.
Elias Mannix zásadním způsobem ovlivnil celou společnost.
Zakladatel Výboru pro veřejnou bezpečnost
Byl neúplatným vůdcem a státníkem,
Který nám ukázal, že jsme silnější, když spolupracujeme.
Bylo mu sedm.
Ten výbuch přežil, ale
Krátce po něm mu začaly krvácet dásně.
Vypadaly mu zuby.
Říkala jsem mu, že si je odnese zoubková víla, jenže věděl, že lžu.
Mannix je zvíře.
Defoe se mohl vrátit zpátky. Chtěl to zastavit.
Dát Jawadovi druhou šanci.
Myslíte, že jste byla jediná, kdo přišel o někoho, koho miloval?
Moje nejstarší vzpomínka
Je na to, jak máma umírá.
Cítíte bolest, s jakou se musí vyrovnat každej, kdo kdy žil, a potom sakra žít
dál.
Poprat se s tím.
A přežít.
Nebo ne.
Dodržela jste slovo.
Odvedla jste svou práci.
Tak proč jste mě sem vzala?
Protože to nebylo správný.
A lituju, až do morku kostí že jsem na něj vystřelila.
Ale možná
Ho můžem zachránit. Možná můžeme zachránit všechny. Můžete chodit?
Alby. Teď tu laskavost. Máš něco na fixaci hlavy?
18. ČERVENCE 2053 22. ČERVENCE 2053
Po dopadu musí zůstat v klidu a nehýbat se, jinak se krční dlaha nezajistí. Musíš
to udělat rychle a přesně. Jasný?
Tak jdi na to.
Snad máte pravdu.
Už se blíží.
Jak ještě dlouho?
Sakra!
Pozor!
Maplewoodová, rychle!
Iris.
Zklidněte ho.
Držte ho.
Defoe, hej, Gabrieli, pššt, pššt, pššt.
Mám vás.
Dělejte, dostaňte ho odtamtud. Pohyb.
V klidu, v klidu.
Co teď? Máš nějakej plán, viď?
Ne.
Ale on ho má.
Prosím, posaďte se.
Juliane Harkere, berete si tuto ženu za svoji zákonnou manželku? Budete ji
milovat, opatrovat, ctít a podporovat v nemoci i ve zdraví a zachováte jí lásku,
úctu a věrnost, dokud vás smrt nerozdělí?
Ano.
Co to děláš?
Vážně, Polly, nemůžeme…
Polly?
Jsi v pořádku?
Vedete si velmi dobře.
Blahopřeji, sire Juliane, stal jste se hrdým otcem zdravého chlapečka.
Vypadá úplně jako ty.
Všechno spolu napravíme, že ano, Haydene Harkere? Ano, na-pra-ví-me.
Pane.
Polly.
Polly, vzbuď se.
Polly.
-Malý zase pláče? -Ne, ne, ne, je v pořádku.
Je v pořádku.
Náš syn je na světě.
Takže je na čase, abys znala pravdu.
Pojď se mnou.
Proč jsou tu všichni ti lidé uprostřed noci?
Pojď za mnou.
Nejdražší Polly.
Ničeho se neboj.
Přece už ho znáš.
Z toho obrazu nahoře.
Je to posel.
Naší povinností je být strážci jeho tajemství. Nikomu neprozradit celou
pravdu.
Dokud nepřijde ta pravá chvíle.
Jakou pravdu?
Ptala ses, odkud znám budoucnost.
Je to prosté, Polly.
Přišel jsem z ní.
Buďte pozdravena, Lady Harkerová, a vězte, že jste milována.
Buď pozdraven, Haydene Harkere.
Jsi milován.
Dejte mi ho.
Syn zplodí svého otce. Otec zplodí svého syna.
Budujeme svět, budoucnost, která bude větší, než si kdo umí představit.
Vím to, protože jsem ji vybudoval.
Jsi jeho matka.
Jsi tak její součástí.
Buďte pozdravena, Lady Harkerová.
Polly!
Je to pravda?
Přísaháš?!
Pak nejsi Julian Harker.
Jmenuju se Elias.
Elias Mannix.
Hayden vyroste a bude mít děti.
A jejich děti budou mít děti.
A jedno z nich bude můj otec.
Pokud bych neexistoval,
Neexistoval by náš syn.
Rozumíš tomu?
Je to smyčka. Bez začátku a bez konce. Jsi moje krev, Polly.
Vždycky jsi byla.
Jsme rodina.
1893 1941
Polly.
Spal jsi dobře, drahý?
Hm.
Měla jsem pravdu.
Whiteman to nezvládl.
Schovává to děvče u sebe v bytě.
Pak víš, co je třeba udělat.
Ano.
Jsi milována, Polly.
Vždycky jsem tyhle náušnice milovala.
Říkaval jsi, že je to stejné, jako válka.
Jako když pilot svrhne bombu nebo voják stiskne spoušť. Tak…
Který bude působit
Bezbranněji?
Co tenhle? Hm?
Moje milá, to dítě nic neucítí.
Pamatuješ,
Jak jsi mi říkal,
Že nic jako smrt není.
Že minulost je skutečné místo a nic doopravdy neumírá.
Tohle je poslední nahrávka, pane.
Žil jsem tvůj život, Eliasi. Právě teď sedíš na lodi a cítíš, jak ti v hrudi buší
srdce. Totéž srdce bije i v té mojí.
I ty budeš jednoho dne sedět tam, kde jsem teď já, a nahrávat přesně tatáž
slova.
V roce 1941.
Já se…
Nemůžete mě přežít.
Slyš, ó, Izraeli.
Jehova je náš Bůh
Jehova je jediný. Požehnané budiž království nebeské.
Na věky věků.
Omlouvám se.
Potřebovala jsem, aby všechno zůstalo tak, jako dřív.
Ale jak jste říkal.
Jakmile poznáte pravdu,
Změní vás to.
Nemůžete zůstat stejný.
Já nezůstala.
A co jste připravená s tím udělat?
Co bude třeba.
Kdybych to měl k něčemu přirovnat, tak asi k prožitku blízké smrti.
Po zásahu tou vaší kulkou jsem se snažil pronásledovat Mannixe, jenže jsem
byl slabý.
Cítil jsem,
Jak se v jediné chvíli moje tělo rozděluje na dvě.
Věda to neumí vysvětlit.
Ani v těch nejdivočejších představách to netuší.
Pojďte.
Takže.
Co s tím můžeme udělat?
Nic.
-Jak nic? -Jsme součástí smyčky.
Všechno, co jsme udělali, přímo zapříčinilo to, co už se stalo. Nemůžeme
zastavit ten výbuch. Nemůžeme zabít Mannixe.
Realita se brání změně, brání se paradoxům.
Hele.
Jste naživu.
Hrdlo dál existuje.
Funguje.
-To není nic. -Jo, ale co s tím naděláme? Hm?
Já jen vím, že když bylo Eliasovi patnáct, dala jsem mu všechno, co jsem
měla, protože jsem věřila, že si to může rozmyslet.
Vsadila jsem na to život svého syna.
A pak jsem třicet let dělala všechno, co šlo, abych ho zastavila.
Svět chce, aby byl naživu.
Jenže…
Než ta bomba vybuchla,
Jeho táta, adoptivní táta, Andrew Morley, mi řekl něco, co jsem nikdy nepochopila.
Proto to bylo tak těžké.
To vědomí, že Elias skončí s tolika výčitkami, plný bolesti z toho, co udělal.
Nutím ho udělat něco čeho vím, že bude litovat.
Počkat.
Tvrdíte, že Mannix zemřel sužovaný výčitkami?
Možná.
Na to ho dostaneme.
Co když změníme jeho?
Konfrontujeme ho. Zasejem semínko pochybností.
Přimějem ho změnit názor.
Jestli ho svět chce mít naživu, tak musíme svět přechytračit.
Prostě musíme.
Jste si jistá?
Jo.
Já při tom umřu.
Že jo?
Srát na to.
Kurva. Kurva.
Kurva.