Mezítelenül találták az utcán, ha jól tudom.
A lőtt sebe szépen gyógyul.
Tudjuk már a nevét?
Még nem, doktor úr.
E SZÁRNY AZ 1886-BAN, CSATÁBAN ELESETT
SIR JULIAN HARKER, LADY AGATHA HARKER EMLÉKÉRE ÉPÜLT.
Igazán nem akartuk volna egy beteg rögeszméi miatt zaklatni, Lady Harker, de
igencsak erősködött. Bocsásson meg, ha mégsem a fia az!
Csupán az igazság érdekel.
Julian.
Tényleg te vagy az?
Anyám.
Az én fiam meghalt.
Azt mondták…
Hogy te életedet adtad a csapataidért Mandalajnál.
Igen, adtam is volna, ha hagyják.
De elfogtak a burmaiak.
Ö…
De végül elszöktem.
És hazajöttem.
É-És meg akartalak lepni,
De mi-mindenemből kiforgattak, és még…
Térden is lőttek.
Egy londoni haramiához képest semmi a burmai haderő.
Az én
Fiam.
Kisfiam!!
Bánj finoman vele, Mullins!
Csak lassan!
Lady Harker.
Isten hozta újra itthon.
Nyilván emlékszel Corkra. És Stellára.
És Archie…
Hool van Archie?
Archie!
Archie.
Stella, vidd ki innen Archie-t!
Igen, asszonyom.
Kimerült lehetsz, fiam, rettenetesen.
Kísérd fel, Mullins! Kapjon valami rendes ruhát! Jobb, ha… pihen.
Igen, asszonyom.
Mi voltál te?
Egy rohadt óriás?
Küzdelem vár rád, de győzöl.
Szeretők.
Választás.
Kardok hetes.
Lopás.
Megtévesztés.
A kártyák rendre azt mondták, hogy a fiam visszatér;
És sosem hazudnak…
De te…
Kérdezz tőlem bármit!
Ismered a fiamat?
Nem.
Ártottál neki?
Nem.
Esküszöm.
Csak a szívem rabolhatod el.
Pénzem, az sajnos nem igen maradt már.
Pénzt majd szerzek én.
És hogyha engeded, fiadként szeretlek majd.
Megvédelek.
De mi az, amit akarsz?
Jobb hellyé tenni a világot. Egy szép, dicsőséges jövőt alkotni a te
segítségeddel. Ezt az üres házat otthonná varázsolhatom. Mi egy család lehetnénk.
Te… nagymama lehetnél.
Ki lenne a nejed?
Egy rendőrtiszt lánya. Nézd csak! Enyém lesz.
Már tudom.
Megismerkedünk majd, és gyönyörű szép közös életünk lesz.
Szeretnél a részese lenni?
Igen.
Julian.
És a kártyák nem szólnak egy új kutyáról?
Segítség…
Íme, a szemtelen professzor.
És elkezdődik.
Egek!
Valakit meglőttek!!
…Ad reájuk éket
És fürge szárnyacskát
Mindent, ami fényes és
Mindegyik élőlényt
Mindent, ami ékes, azt
Az Isten készité
Az összes rózsabimbó
Az összes kismadár
Ő ad reájuk éket
És fürge szárnyacskát
A Szent Pál székesegyház. Legfeljebb még két év. Igen. Annyi biztos elég lesz. Az
ott az az újságíró!?
Mit akarhat tőlünk?
Estére hazaérek.
-Úgy érzem, a neje nem rokonszenvez velem. -Mert nem is túl rokonszenves.
Azt hittem, megveti azt a firkászt.
Nála a munka az első. Ezt korán megtanultam.
Én már pólyás koromban.
Szóval? Mi lesz vacsorára?
Hát… Ma estére vettünk rozmaringot… Répát…
A nyakékem! Állj!!
Tolvaj!!
-Kapják el! -Állj!!
Erisszen! Hagyjon békén!!
Ide vele! Add ide!
Jaj uram, hálás vagyok önnek.
Bolondság volt azt hinnem, hogy elkaphatom, de szörnyen drága nekem ez a
nyakék!
Félek, elszakadt a lánc.
Biztos könnyen helyre hozható.
Hogy képzeled, hogy egy tolvaj után iramodsz?!
Itt ez az úriember ügyesen megállította, nézd!
Látom.
És köszönjük.
Ugyan.
Láttam önt.
O-Ott volt korábban a templomunkban.
Igen.
Kegyed
Remekül játszik.
-Távolról sem. -Tudja, én anyámmal élek.
Idős már, viszont még most is próbálkozik. És, hát, hozzá képest kegyed egy virtuóz.
Vigyázzon a nyakékre!
Talán az ön édesanyja is…
-Szívesen hallgatná a játékomat! -Polly
Bocsásson meg, a lányomban több a szellem, mint az illem!
Mr…
Harker.
Sir Julian Harker.
Örvendek.
Nálam nem jobban.
Hölgyeim.
Gyere szépen!
Miért mondtad ezt?
Gyere!
Uram, a vendégei.
Mullins, kérlek!
Rendkívül bájos teremtés.
Nem igaz, Julian?
De, az.
Az.
Bensőségesen szólt.
Valóban közel áll a szívemhez.
Hölgyek.
Bocsássanak meg!
Várnak egyéb ügyeim.
Hogyne.
Máskor is látogasson meg minket!
Ezer örömmel.
Kedvesem, játsszon még!
Uram.
Uraim: „tudd, hogy szeretnek!”
HARKER ÉS TSA BANK PÁNCÉLKAMRÁK
6-OS KAMRA ALAPRAJZ
-Mit csinál? -Én semmi rosszat. A Lady elaludt, és
nem akartam felverni, de gondoltam…
Körbenéz.
Az nem bűn.
És anyámat
Nem könnyű felkelteni.
Hogy tetszik?
E-ez- ez merész.
Nagyon… És- öö igen
-Egyedi. -Bizony.
Úgy hírlik, a művész éppen a nyílt utcán volt, amikor egyszer csak ott
termett előtte ez a tetem.
Ez egy ilyen fura kép, amitől kiráz a hideg.
„Fura” kép?
Ön nem úgy beszél, mint mások.
Jóleső érzés…
Ilyen szabadon beszélni.
Szépítés nélkül.
Még nem mondta, hogy tetszik-e.
Hát, tényleg fura.
És tényleg ijesztő is.
-Behúzom a függönyt, ha bántja… -Ó, ne! Engem nem zavar.
Lehet egy kérdésem önhöz, uram?
Kérlek,
Tegeződjünk!
Látom…
Hogy gyakran keresnek fel…
Úriemberek.
Mivel foglalkozol?
Bocsáss meg, átléptem a határt; én
Folyton csak kíváncsiskodom!
Tőzsdei tanácsadó vagyok. Megjósolom a részvényárak alakulását.
Gazdaggá teszek másokat.
Gyakran jósolsz jól?
Nem.
Mindig.
És csak a pénzzel kapcsolatban?
Nem csak.
Tehát a tolvajról, aki elcsente a nyakékem?
Tudtad azt, hogy ott lesz?
Hogy majd elkapod?
Nem, az meglepetésként ért.
Szólhatok nyíltan?
Eddig még soha nem is beszéltél másként.
Állandó munkát ajánlanék neked.
Az anyám érdekében.
Idős már, és úgy bearanyozod ezeket az ódon termeket!
Ifjú társ mellett a vén
Nem veszíti el az eszét.
Úgy tudom.
Én szívesen jönnék.
Julian.
Pénzügyi körökben nő az igény az anyja befektetési jóslataira, Sir Julian.
Egyre többen keresik fel őt, és így magát.
Ha már legfelsőbb bírák és bankigazgatók ülnek be a szeánszainkra, biztosak
lehetünk benne, hogy jó irányba tartunk.
Ami a bank-felvásárlást illeti, hangsúlyoznám, hogy az ára jóval a piaci
ár fölött van.
Az a bank kell. És az az épület. Ár nem számít. Szűkszavú ma, Paxman. Netán van
valami híre Hillinghead felügyelőről?
Egy aggasztó fejlemény, Sir Julian.
Hillinghead szert tett egy öm… egy fényképre, amivel, tartok tőle, hogy
árthat önnek.
Akkor mi is szerzünk egy fényképet Hillingheadről. Amivel árthatunk neki, de
jóval többet. Ár nem számít.
-Tudd, hogy szeretnek!! -Alfred!!
-Mama, mama, mama!! -Alfred!
Ne!
Az édesapám…
Hazajött, és-és…
Bevallotta nekünk, hogy…
Megölt valakit.
Nem hittem el, de a rendőrség szerint…
Már benyújtotta…
A vallomását.
Ha ismernéd, tudnád, milyen képtelenség ez.
Azt mondják, hogy ma este átszállítják a Pentonville-börtönbe.
Holnap meglátogathatom ott.
Azt gondoltam, elmondhatnám neki, hogy itt dolgozom nálad, hogy barátságot
kötöttünk, és-és hogy talán te majd…
Ó, Julian, olyan sokan hallgatnak rád!
Könyörgök neked!
Megemlíthetlek téged neki?
Az, hogy van befolyásod, adna neki némi reményt.
A tudat, hogy te közbenjárhatsz érte.
Nem tudtam, kihez forduljak!
Hillinghead.
Átkísérem Pentonville-be.
Ott talán kijut magának némi méltóság.
Miért álltunk meg?
Te ostoba.
Rákenhetted volna az újságíróra.
De nem, te inkább feláldoztad önmagad.
Miért?
Henry-ért?
A szerelméért?
Nem sok különbség van köztünk, Alfred.
Tudom, milyen hazugságban élni.
Nem tehetsz
Arról, ki vagy.
Csak rossz korba születtél, ennyi.
Az enyémben…
Csókolózhattatok volna…
Az utcán.
És ez az én vágyam: egy világ, ami mindenkit egyaránt elfogad.
Én igyekszem.
Mit akarsz tőlem?
A lányodat.
Polly-t.
Nehogy bántani merd!
Te többet ártottál neki, mint én fogok.
Megesküszöm, hogy teljes szívemből szeretni fogom őt.
Úgy, ahogyan te Henry-t.
Hozzá ne érj a lányomhoz!!
Megöllek, esküszöm, megöllek, ha csak egy ujjal is hozzányúlsz!!
Én…
Nem hagyhatom, hogy veszélyeztess.
Ég veled, Alfred! Tudd, hogy szeretnek!
Harker. El ne menj! Harker!
Harkeeer!! Harker!
Sajnálom, hogy ez lett a vége, Hillinghead.
Polly.
Mi a baj?
Rossz hírt hoztam.
Az apád…
Félt a börtönbüntetéstől.
Részvétem.
Végzett magával.
Nem, ő…
Nem.
Nem, ő nem… ő nem…
Ő sosem tenne ilyet.
Mit gondol, nyomozó… jelenleg hol található Mannix parancsnok?
Ahogy már írtam a jelentésemben…
Elnök úr,…
Fogalmam sincs.
Mannix parancsnok úgy hitte, hogy ön elkötelezett, hűséges híve a kormányzatnak
és értékeinek. Kitüntetést kap előléptetést.
Nézzék…
Nem tudom, hogy mondjam,
De ami…
Ott lent a mélyben van…
Az…
Veszélyes, és…
Nem nem lehet csak úgy befalazni, és elfelejteni.
A múlt elmúlt. Mi előre tekintünk. Iris Maplewood felügyelő.
Csak írd alá ezt!
Tudd, hogy szeretnek!
Egy utolsó kérdés. Mannix parancsnok úgy vélte, hogy Shahara Hasan a Sötét Szentély
vezetője, de az ő holtteste nem került elő.
Tudod, merre lehet?
Felügyelő?
Nem.
Főnök.
Sose láttam.
„Ha a következő kijáraton elkapnak…
Túlélhetem?”
Júli tizennyolc.
Kétezer-ötvenháromban.
Meglőttelek. És a Torok visszaküldött.
Júli tizennégyre. Amikor megjelentél.
Mint látjátok, a részecske szimmetrikusan két részre válik!
A helyzet az… hogy a múltba… illetőleg a jövőbe is időt ugrani… lehetséges!
Négy napot vissza.
És négy napot előre.
-Kapj el, ha tudsz! -„Kapj el, ha tudsz!”
Tehát visszajössz. Te kis rohadék!
Na végre, gyere!
Hol voltál?
Kell még egy szívesség.
Figyelj, tedd, amit tenned kell, de aztán szépen beavatsz, hogy mi ez az
egész.
Oké?
A kormány bejelentette, hogy Elias Mannix parancsnok életét vesztette egy egyébként
sikeres terror-elhárítási akcióban.
Mannix hatása társadalmunkra rendkívül jelentős.
Ő alapította a Közrendi Végrehajtást.
Feddhetetlen vezető és államférfi volt.
Megmutatta, hogy együtt erősebbek vagyunk.
Hét éves volt.
Túlélte a robbanást, de…
Nem sokkal később a fogai.
Kihullottak.
Azt mondtam, hogy eljön majd értük a fogtündér, de nem hitte el.
Hogy tehetted ezt?
Defoe visszament volna. Meggátolta volna.
Jawad még most is élhetne.
Azt hiszed, csak te veszítettél el valakit, akit szerettél?
Az első emlékem…
Hogy az anyám meghal.
Csak egy sima trauma. Még soha nem volt ember, aki ne szenvedett volna valamitől;
fel kell dolgozni!
Ilyen az élet.
Élni kell.
Vagy nem.
Tartod a szavad.
Megtetted, amit kellett.
Akkor miért hoztál ide?
Mert nem az a helyes út.
Azt pedig, hogy rálőttem Defoe-ra mélyen megbántam.
De talán…
Még megmenthetjük. Még mindenkit megmenthetünk. Tudsz járni?
Alby! Volna az a szívesség! Van valamid fejlövésre?!
2053. JÚLIUS
Majd azonnal nyugtassátok meg, hogy ne mozogjon, különben leesik róla! Gyors és
pontos munka kell, oké?
Kész is van.
Biztos vagy benne?
Jönni fog.
Meddig várjunk itt?
Bazmeg.
Maplewood, gyere!
Iris.
Nyugtasd meg!
Ne mozogjon.
D-Defoe! Hé! Gabriel! Ne, ss-ss-ss.
Megvagy! Jól van, csss…
Hozzátok már be! Gyorsan!
Hé, finoman!
És most? Van terved, ugye?
Nincs.
De neki van.
Kérem, üljenek le!
Julian Harker. Fogadod-e ezt a nőt… törvényes hitvesedül? Szereted-e őt,
tiszteled-e, és támogatod-e egészségben, betegségben egyaránt? És elkötelezed-e
önmagad egyedül őiránta mindkettőtök élete végéig?
Igen.
Julian! Julian! Lassan indulhatnánk haza! Jaj, ne! Ne…
Komolyan? Van időnk.
Polly?
Mi a baj?
Csak így tovább!
Gratulálok, Sir Julian, szép, egészséges fia született.
Az apjára ütött.
Nem lesz itt már hiba. Ugye? Hayden Harker. Nem, nem bizony.
Uram.
Polly.
Ébredj fel!
Polly.
-Sír a baba? -Nem-nem, semmi baja.
Jól van.
Most, hogy megszületett,
Megtudhatod az igazat.
Gyere velem!
Gyere csak!
Hajnal van, mit keres itt ez a sok ember?
Gyere velem.
Drága Polly!
Ne félj!
Már láttad őt.
A fenti festményen.
Ő egy hírnök.
Nekünk, tudod, meg kell őriznünk az ő titkait. Nem fedhetjük fel idő előtt…
Azt, hogy mi az igazság.
És mi az?
Azt kérded… hogyan látok a jövőbe?
Nagyon egyszerű.
Onnan jöttem.
Éljen… Lady Harker! És tudd, hogy szeretnek!
Éljen Hayden Harker!
Tudd, hogy szeretnek!
Adja ide.
A fiú… nemzé az atyát. S az atya az ő fiát.
Oly világot építünk… oly dicsőséges jövőt, mely fölülmúlja minden ember képzeletét.
Én magam építem meg, ezért tudom, hogy így van.
Az anyja vagy.
Részes mindebben.
Éljen, Lady Harker!
Polly!
Igaz ez?
Esküszöl?
Te… nem is vagy Julian Harker?
A nevem Elias.
Elias Mannix.
Hayden majd felnő, és lesz gyereke.
Az ő gyerekeinek is lesz gyereke.
Az egyikük lesz az én apám.
Ha én nem létezem…
A fiunk se létezik.
Érted már?
Ez egy hurok. Nincs eleje, se vége. Te az én vérem vagy. Polly.
Mindig is az voltál.
A családom.
Polly.
Jól aludtál, drágám?
Igazam volt:
Whiteman túl gyenge.
Rejtegeti a kislányt.
Tudod, hogy mit kell tenned.
Igen.
Tudd, hogy szeretnek, Polly!
Régi kedvencem ez a fülbevaló.
Tudom, megmondtad. Olyan ez, mint a háború.
Mint, mondjuk, egy… pilóta, aki kiold egy bombát. Egy katona, aki tüzel.
Na. Melyikkel keltenék több…
Bizalmat?
Talán ezzel?
Kedvesem! A kislány nem érez majd semmit.
Emlékszem…
Azt mondtad…
Hogy nem létezik halál.
Hogy a múlt egy valódi hely. És hogy semmi se hal meg igazán.
Ez az utolsó felvétel.
Átéltem az életed, Elias. Ahogy ott ülsz a hajón dobogó szívvel, tudd, hogy bennem…
ugyanaz a szív dobog most!
Egy nap… ezerkilencszáz-negyvenegyben… te ülsz majd itt, ahol most én ülök, …
És te mondod e szavakat.
Tényleg…
Engem nem élhetsz túl.
Semá Jiszráél
Ádonáj Elohénu.
Ádonáj echád. Báruch… sém kevod…
Málchuto… leolám… váed
Bocsáss meg!
Nem akartam, hogy megváltozzon a világ.
De te mondtad jól.
Ha már tudod az igazat…
Te változol meg.
És nincs visszaút.
Nekem nincs.
És? Fogsz is harcolni az ügyünkért?
Kerüljön bármibe.
Én léptem.
Úgy tudnám leírni, hogy olyasmi volt, mint valami halálközeli élmény.
Amikor meglőttél engem, én… én, én követni akartam Mannixet, de túl gyenge
voltam.
A t-testem…
E-egyszer csak több testté hasadt. És mindet éreztem.
Fogalmam sincs…
Elképzelésem sincs róla, mi történik ilyenkor.
Nyugi.
És?
Mit kezdhetünk ezzel?
Semmit.
-Semmit?! -A hurok része vagyunk.
Minden tettünk közrejátszott a jelen kialakulásában. Nem akadályozhatjuk meg
sem a robbanást, sem Mannixet.
A valóság kizárja a változást, kizárja a paradoxont.
Hé.
Te túlélted.
A Torok működik.
Ott van.
-Még nem szűnt meg. -Jó, de akkor mit csináljunk vele? Hm?
Amikor Elias tizenöt éves volt, én annyira hittem benne, hogy meg fogom tudni
győzni, hogy mindenemet kockára tettem.
Még a saját fiam életét is.
Aztán meg harminc éven át próbáltam őt megakadályozni.
Az univerzum védi Eliast.
De…
Korábban, a bomba előtt
Az apja, a nevelőapja, Andrew Morley mondott valamit, amit azóta sem értek.
És épp ez volt a nehéz.
Tudni. Hogy szegény Eliast végül hogyan kínozza majd mindaz, amit elkövet.
Olyasmire kényszeríteni… amit meg fog bánni.
Várjunk…
Azt mondod… Mannix végül mindent megbánt?
Talán.
Ezt kihasználhatjuk.
Ha tudnánk hatni rá…
És ő maga kételkedni kezd… meggondolhatja magát.
Védje csak az univerzum!
Mi majd túljárunk az univerzum eszén.
Próbáljuk meg!
Biztos?
Igen.
Meg fogok halni.
Ugye?
Leszarom.
Baszki. Baszki Baszki. Baszki!
Bazmeg!
Picsába!