-Hadde han familie? -Han hadde flasken sin
og et lite hus under Pont Notre-Dame.
Jeg betaler for begravelsen.
Det er mer enn han kunne ventet.
Hvorfor sendte du en dobbeltgjenger i ditt sted?
Jeg fryktet at jeg var i fare.
-For hvem? -Noen i din organisasjon.
Du må gi meg navnet så jeg kan berømme ham.
Jeg tror han ønsker å være anonym.
En mann etter mitt hjerte.
-Kusken. -Unnskyld?
Han må ha sett noe.
Han stoppet én gang, hevder han, ved la Barrière de Passy.
Og tollbetjenten?
Mistenker du noe?
Jeg er ingen politimann. Jeg…
Ikke å finne.
Men vi skal komme til bunns i dette. Det lover jeg.
Få kan undersøke sitt eget lik.
Og enda færre ønsker det.
Interessant type.
Kanskje jeg plasserer ham i noe. Med mindre han plasserer meg i noe først.
Kan du gi meg et øyeblikk med min landsmann?
Jeg skal se hvem andre kjente som har dødd.
Dette er min skyld.
-Myrdet du ham? -Det kunne jeg like gjerne gjort.
-Det var mitt knep. -Men jeg foreslo det.
For det er jeg like takknemlig som for all den omsorgen du har vist meg.
Vet du hvem jeg ikke stoler på?
-Lenoir. -Det var han som advarte deg.
Hvilken bedre måte å skjule intensjonene på?
Mistenker du noen ved hoffet?
Kanskje han arbeider for britene.
Eller kanskje det er en nær meg. En som vil se meg mislykkes.
Mr…
Adams?
Hva tror du?
Jeg kan ikke tro at han ville tydd til noe så barbarisk.
Det ville gjort planen hans enda tryggere.
Hold ørene åpne.
Du er den eneste jeg kan stole på.
KRIG NÆRMER SEG
ERKLÆRING
BASERT PÅ BOKEN "A GREAT IMPROVISATION" AV STACY SCHIFF
Hypp!
Temple!
Marie-Joseph-Paul-Yves- Roch-Gilbert du Motier?
-Du har funnet ham. -Noen vil snakke med deg.
Hva slags idiot er du?
-Hvor mange typer fins det? -Jeg snakker ikke til deg.
Jeg vil ikke vite at du fins.
Og du.
Jeg trodde at du var et fornuftig vesen.
Hva i all verden fikk deg med på en så idiotisk eskapade?
-Jeg… -Jeg bryr meg ikke!
Men du… Jeg hadde håpet at erfaringen din på slagmarken
ville dempet din naturlige tilbøyelighet til idioti.
Jeg tok åpenbart feil.
Jeg råder deg til å huske at du snakker til en general i Den kontinentale armé.
Jeg snakker til plagen som hjemsøkte foajeen min flere måneder i strekk.
Og som nå har fått for seg at han skal invadere England
med halvfulle dagdrivere han finner ved havnen i Le Havre!
Vercingetorix slo romerne med mindre.
Hva sa du?
Jeg sa at det ville ha gått om du ikke hadde stoppet oss.
Jeg husker en gutt som kom til meg for ikke lenge siden.
Han var beskjeden i fremferden,
og jeg innrømmer at han var vinnende i sin naïveté.
Vet du hva jeg ser nå?
En mann.
Nei.
Jeg ser enda en forfengelig tosk paraderende i silke
og oppblåst av sitt eget bilde i speilet.
Du kan nå kalle deg selv fransk.
-Vercingetorix. Det var en helt. -De kvalte ham selvsagt.
Alt er bare en lek for deg.
Vi finner en annen måte å…
Hva gikk det av ham?
Vi ble i det minste ikke arrestert.
Dette er ren galskap.
Snikmordere ved portene. Lik i likhuset.
Man kan ikke forlate hjemmet uten å bli overfalt.
Jeg tenker bare på deg.
Jeg er mer opptatt av å finne sønnesønnen min.
Han er sammen med Jacques. Tjenerne så dem på veien.
-Hvorfor stoppet du dem ikke? -Hvorfor stopper jeg ikke fuglene?
Hvor kan de ha dratt?
Til det stedet som er mest skammelig for foreldrene.
Jeg har stanset lommepengene hans, men jeg kan ikke korrigere ham.
Jeg er redd jeg kan si det samme.
Min venn…
…jeg nøler med å ta opp dette nå, men…
Betalingene.
En mann står alltid i gjeld til en annen. Sånn er verden.
Så jeg må spørre om når jeg kan vente…
Kongressen har lovet å ta det opp snart.
Ja, men…
Har de virkelig det?
Dr. Franklin!
Jeg kan ikke si til min hustru…
Jeg vet at du er der!
Hun har alltid hatt nese for penger.
Kom inn, da!
Du lever.
-Beklager å måtte skuffe deg. -Ikke vær latterlig.
Jeg vil nødig at du blir helgenerklært. Selv om det virker usannsynlig.
Hva vil du?
De kaster meg ut av mitt eget hus.
Hva sa han?
Det var noe om blomsterbedene.
-Har han ikke bedre ting å gjøre? -Hva vil du, Mr. Adams?
-Nei. -Hva behager?
Nei, jeg vil ikke forhandle om en avtale med London.
Du blir ikke bedt om det. Det er instruksjoner fra Kongressen til meg.
Det står at du "ikke skal gå til viktige skritt
uten å konsultere kong Ludvigs ministere".
Jeg skal informere grev Vergennes og bli ferdig med det.
-Jeg fraråder det. -For en overraskelse.
Hva mener du?
Er det så usannsynlig
at jeg kan oppnå gode betingelser uten din magiske lyn-stav?
Tvert imot.
Jeg tror du vil lykkes i å gjøre som fiendene våre ønsker.
Det er lavmål. Selv fra deg.
-Jeg vil ikke miste tillit og vennskap… -Det sludderet igjen.
…på grunn av et bakholdsangrep!
De har holdt alle løfter! Og åpnet alle dører!
Du vil bli sendt i galgen!
Barna dine.
Hva med dem?
-Er du bekymret for fremtiden deres? -Jeg er i tvil om karakteren deres.
Jeg ber om at de beholder kjærligheten til Gud.
De lever i mitt hjerte.
Jeg ville brent det om jeg var deg. Ingenting godt kan komme ut av det.
Ta pungen min! Jeg vil ikke ha problemer.
Så raskt vil det skje.
Hvordan våger du?
Jeg trodde det var han i vognen. Han narret oss begge.
Bare én av oss holdt kniven.
-Ikke klandre meg at det ble kludder. -Hva har du hørt?
-De leter etter tollbetjenten. -De finner ham ikke.
-Det er en bedre metode. -Det sier du, men han er her ennå.
-Det tar litt tid. -Jeg har ikke tid. Ikke du heller.
Adams vil ha Franklin bort.
Han har Kongressen bak seg. Den gamle mannen kan ikke stoppe det.
La dem rive hverandre i biter, og det vil gagne England.
Uten flere hendelser langs veien.
Hør her. Er det ikke bedre enn å bli avslørt?
Det kan gå til helvete for meg. Kanskje for deg også.
Skjer det med meg, drar jeg deg med.
Tre kopper og én kastanjenøtt. Finn nøtten og doble pengene.
Der.
Tapte.
Gi meg penger.
Jeg har ikke én sou.
Skulle du erobre England med tomme lommer?
Det var ikke jeg som ble kastet ut av faren sin.
Det var du som dummet deg ut og er redd for å dra hjem.
Ikke hjemmet mitt. Det er bare der bestefar…
Snylter på foreldrene mine.
Uff. Jeg kom til å si sannheten.
-Hvorfor skulle jeg bry meg? -Ord fra en stor gutt.
Stikker du noe unna for meg? Litt av en venn.
Nå er vi begge konger.
Vi ses.
Jeg skal fortelle en hemmelighet. Hun sa at du var søt.
-Hvem? -Du vet hvem.
Dra til helvete!
Du kan ikke bare banke på døren hennes. Du vet aldri hvem som er der.
Det er ikke deg.
Du er på dypt vann, og det er ingen andre å klandre.
Jeg vet hvordan det er.
Så vi kan gå til St. Roch og finne en prest,
eller du kan gjøre det enhver herre i din situasjon ville gjort.
Hva er det?
Kom, lille rumpetroll. Vi skal på landet.
"…for offisielt og formelt å kunngjøre intensjonen til De forente stater…
…offisielt og formelt å kunngjøre…"
Monsieur Adams.
…offisielt og formelt…
Unnskyld meg.
…kunngjøre intensjonen til…
…De forente stater…
Kan jeg be deg snakke engelsk? Jeg forstår ikke ett ord av det du sier.
I tråd med mine instruksjoner
meddeler jeg deg, utenriksminister Charles Gravier, grev Vergennes…
Det er navnet mitt.
…at De forente stater har autorisert John Adams fra Braintree,
altså meg selv, til å søke fredsforhandlinger med Storbritannia.
Hva?
-De forente stater har autorisert… -Jeg hørte det.
Vil dere kunngjøre for fienden at dere går med på overgivelse?
Forhandle om fred uten forhåndsbetingelser.
Og du vil at jeg skal godkjenne denne bemerkelsesverdige strategien.
Jeg er pålagt av Kong…
Dette kontoret hørte i ett år dr. Franklin insistere
på at det ikke kunne bli noen traktat uten garantier for deres uavhengighet.
Dr. Franklin er ikke den som er pålagt instruksjonene.
-Har du høyere autoritet enn ham? -Instruksjonene kommer fra Kong…
Venter du at vi skal…
…ønske lykke til og trekke oss tilbake
uten noe tilbake for anstrengelsene våre?
Anstrengelsene deres? Et barn kunne forutsett målene deres.
Utmatte Storbritannia,
kontrollere amerikansk makt og la Frankrike bli seierherren i spillet deres.
"Amerikansk makt."
"Amerikansk makt!" Hva er det?
Makt til å tømme statskassen vår?
Og likevel tape?
Klage hele tiden?
Dere ga oss noen elendig ledede skip, en dårlig unnskyldning for en hær…
For et talent du har for å finne feil hos andre og ingen hos dere selv.
-Send krigsskip langs kysten. -Og nå en taktikkekspert.
Så lenge de har kommando over havet, løses ingenting.
Å sitte her og bli forelest av en uvitende klovn…
Jeg forsto det.
Hør her.
Jeg lar meg ikke smigre eller forføre av fant og fjas, som enkelte jeg kunne nevnt.
Jeg er her for å forhandle. Og jeg krever at du holder avtalen.
Og hvis du ikke holder den, gjør jeg det som er mest fordelaktig for oss…
Hører du etter?
Monsieur Adams. Kan jeg be deg om noe?
Hva da?
Kan du vennligst forlate dette kontoret straks,
og ikke komme tilbake under noen omstendigheter?
Jeg vil helst ikke snakke med deg igjen.
-Du er nok umåtelig fornøyd med deg selv. -Jeg advarte deg.
Tror du jeg er blind for fellene og triksene dine?
Råder meg mot akkurat det…
God dag, madam.
Akkurat det du vil at jeg skal gjøre.
Hvis jeg er så lett å lese, hvorfor gjorde du det?
-For å vise at du tok feil! -Du viste at jeg hadde rett.
-Jeg sa i det minste meningen min. -En vane som gjør deg usympatisk.
Selvsagt. Ditt store mål i livet.
Å behage alle og være udugelig for alt som ikke tilfredsstiller din egen appetitt.
Jeg anser det som bedre enn å spre katastrofe hvor enn jeg går.
Du trenger ikke å bry deg om meg lenger.
Jeg skal selv betale for min egen losji.
Jeg overlater deg til vennene dine og den forkastelige sønnesønnen din,
hvor enn han er.
Jeg så teaterstykket ditt, ma'am.
Det var engasjerende for øyet, men lite oppbyggelig for sjelen.
For en pussig, liten mann.
Kanskje han har rett, og jeg har vært her for lenge og utrettet lite.
Det er visst det Kongressen mener.
Jeg skal si deg hva jeg mener. Du har ikke vært her lenge nok.
"Så tro meg, kjære,
mens din ungdomstid står i blomst.
I sin grønne friskhet…
…sank din ungdom.
Siden alder vil skjemme din skjønnhet. Som den har falmet denne blomsten."
Det var da veldig nedslående.
Madame?
Han prøver å overtale en jente til å rulle i høyet med ham før hun blir stygg.
Ronsard tar opp livets flyktige natur.
-Rosen som blomstrer om morgenen… -Ikke la deg lure.
Det handler om å spre bein.
Madame, du liker å si det uventede.
Skyer, kjeruber, skadde enhjørninger
og små spurver i hånden.
En mann sier hva som helst for å få en dame på rygg. Ikke sant?
Jeg mener at…
Når han egentlig bare trenger å være ærlig.
Det er ikke sånn at tanken ikke har streifet henne.
Er du imot poesi, madame?
Jeg har aldri hørt en katt sitere rim. Og de har ingen problemer med formering.
Er ikke det sant, Aza?
Kanskje jeg bør trekke meg tilbake.
-Ja. Ikke føl at du må bli. -Skal jeg vekke abbeden?
La ham være. Man vet aldri når man trenger en prest.
-Jeg trodde aldri han ville gå. -Du lar ham bo her.
Kanskje han blir til noe en dag, men kanskje ikke.
-I mellomtiden er det morsomt å plage ham. -Og meg også?
Hva har jeg gjort mot deg annet enn å gi deg mat og smiger?
Du har strøket meg over kinnet iblant.
Og hvor har det ført oss?
Til dette bordet, der abbeden sover ved siden av oss,
og klokken nærmer seg midnatt.
Ganske sent for en gammel mann.
Kanskje jeg legger meg inntil abbeden.
Det ville vært en ganske sedvanlig skandale.
-Har du noe annet i tankene? -Jeg vet ikke hva du mener.
Fransken din er ikke god.
Vel…
Jeg går og legger meg. Jeg aner ikke hva du vil gjøre.
God natt.
Pokker! Infernalske skapninger.
Kom inn eller lukk døren.
Og slutt å plage kattene.
Skal du bare stå der?
Så?
Kler du alltid av deg så sakte?
Skulle du vært et annet sted?
Jeg har begrenset tålmodighet.
Jeg må fortelle noe.
Jeg har et skjellaktig utslett,
jeg har gikt i beina, og jeg har en djevelsk blærestein.
Du vet hvordan du sjarmerer en dame.
Kom hit, du uplukkede rose.
Madame? Madame Brillon?
Unnskyld?
Jeg sa bare at jeg er sikker på at datteren din sikkert reflekterer
over sin ærede mors edle vesen.
Monsieur, kanskje du og jeg kan diskutere hvilke ordninger…
Du kan fortelle betingelsene til oss begge.
Vi er bankierer.
Vi gjør forretninger med hoffet.
Vi har eiendommer i og utenfor byen, som vi vil forbedre for profitt.
Familien din er ikke velrenommert.
Det har vi kompensert for. Med gull.
Tre hundre arpent i Bourgogne. Det har hun med seg.
En mølle i Orléans. Inntekt av seks gårder i La Manche.
Og min post i Skattkammeret.
En fullstendig oversikt ville vært best.
Du er her for å kjøpe et navn. Jeg vil si at vi bringer like mye til bordet.
Hent henne nå.
Mamma. Pappa.
Datter.
Dette er oberst Paris d'Illins
Han vil gjerne høre deg spille.
Han seilte sannsynligvis fra Southampton og kom i land i Le Havre.
En sjauer ble drept på havnen der på den tiden.
Hvorfor tok dere ham ikke da?
Ingen beviser. Ingen vitner.
Det har ikke stoppet deg før.
Får penselen velge maleren?
Prøvde han å drepe Franklin eller ikke?
Muligens.
Jeg har også merket meg at dr. Franklin har hatt besøk av en Mr. Williams,
som hevder å representere den britiske statsministeren.
Selv om ingen av spionene våre på lord Norths kontor har hørt om ham.
Hvor er han nå?
Utvilsomt i Paris. Han flytter ofte. Men han ville ikke være vanskelig å finne.
-Så hvorfor gjør dere ikke det? -Vil du at vi skal det?
Han går rundt og stikker ned folk.
-Ikke viktige personer. -Ennå.
Ikke alle fisker trenger å bli fanget.
Så du vil…
La ham drive med sitt.
Mens vi holder øye med ham. Du kan få nytte av det en gang.
Jeg kan ikke la dr. Franklin bli myrdet.
Vi ville satt en grense der.
-Denne samtalen har ikke skjedd. -Jeg har vært på ridetur hele morgenen.
Kaffe, monsieur Lenoir?
Nei takk, madame. Det gjør meg oppspilt.
-Hvorfor kommer han alltid ved frokosten? -Fordi du gir ham lov.
Hva synes du?
Ikke gjør så du trenger ham mer enn han trenger deg.
Spørsmålet, Deres Majestet, er hvor mye Frankrike kan yte
uten å miste for mye verdighet.
London foreslår at hver side beholder territoriet de okkuperer
når fiendtlighetene opphører.
Har dr. Franklin blitt informert om den foreslåtte våpenhvilen?
I denne saken snakker jeg direkte med lord North.
Jeg minner grev Maurepas på at vår traktat med Amerika garanterer deres uavhengighet.
Og uavhengighet får de. I det minste i de delene de ikke har mistet.
Når hadde statsministeren tenkt å informere meg om diskusjonene med London?
Jeg har ingen plikt til å informere utenriksministeren.
Mitt ansvar er for Hans Majestet og Frankrike.
Vi kan ikke fortsette å gi lån til en krig vi ikke vinner.
Frankrike har vist sin styrke. Vi må komme til enighet med fienden.
Jeg retter meg etter Deres Majestet.
Men jeg trenger ordren skriftlig.
Sa du "skriftlig"?
Hvis Frankrike skal avslutte krigen, må det være med kongens signatur.
Ikke gjør det der.
-Jeg skylder deg det. -For hva?
-Jeg gikk imot dine ønsker. -Jeg hadde ikke noe imot planen.
Bare det overilte ved utføringen og rekrutteringen av sønnesønnen min.
-Jeg har ingen unnskyldning. -Hvor er han?
Han forlot oss i Versailles.
Jeg har planer for gutten, marki. Forstår du det?
Med all respekt, jeg anser ham ikke som en gutt. Og det er ikke jeg som må forstå.
Vil du si at kongen liker deg?
Han fikk meg ikke kvalt.
Du må snakke med ham.
Vi trenger skip som blokkerer britene til sjøs og menn som kjemper på land
før det er for sent.
Hvorfor ikke snakke med grev Vergennes?
Min gode venn Mr. Adams har gjort det vanskelig.
Starter vi en ny front? Kjemper på en annen måte?
Du forstår deg godt på feltet.
Jeg går til ham… overtaler ham…
Han gir meg kommandoen.
Temple kommer tilbake. Vent og se.
Jeg flyktet fra broren min, og kom aldri tilbake. Jeg var 17 år.
Var det ikke best sånn?
Se hvor mye det har kostet så langt. Og ingen ende i sikte.
-Hvordan ville du gjort det? -Lagt skylden på Vergennes.
Det er tross alt hans floke.
Og vi kommer plettfrie fra det.
Vi diskuterer det senere.
Fort! Det er monsieur Maurepas.
-Puster han? -Jeg vet ikke.
Stanset hjertet hans? Er du helt sikker?
Om det ikke blir en oppstandelse, ja. Han er veldig død.
Greit.
Vi må ikke la muligheten gå fra oss.
Kan jeg gå ut fra at du nå blir statsminister ved hoffet?
-Hvis Hans Majestet vil det. -La meg være den første til å gratulere.
Vi har begge blitt fri fra plagsomme kollegaers innblanding.
Jeg frykter at Mr. Adams' fravær kanskje ikke blir
like permanent som grev Maurepas'.
Da må vi handle raskt.
Hvis du har invitert meg hit for å be meg akseptere en våpenhvile,
herr statsminister, er jeg redd jeg må skuffe deg.
Du er meget velinformert.
Jeg gjetter bare. Men nå fortalte du meg det.
En våpenhvile ville fått slutt på krigen og utgiftene.
Det ville ikke sikret vår uavhengighet, og det er alt som betyr noe.
For deg.
Neste felttog må bli det siste. Etter det kan jeg ikke hjelpe deg.
Og denne hjelpen beløper seg til…
Kanskje seks millioner livre til.
En gave.
Et lån. Et siste lån.
Penger alene vil ikke oppnå målet.
Jeg må be om…
Linjeskip, fregatter og la oss si 5000 infanterister?
Du er også velinformert.
Jeg gjetter også.
-Vi kan ikke vinne uten dem. -Det blir opp til kongen.
Kan jeg håpe at du vil argumentere for det?
Jeg har alltid trengt din gunst.
Mr. Adams er jernhånden. Og du er silkehansken.
Jean! Jean-Jean!
Monsieur Jacques.
Jeg tømte bare pottene.
Selvfølgelig gjorde du det, min gode mann.
Ingen fortalte at du kom. Huset er ikke klart.
Ikke tenk på det, Jean-Jean. Vi er her bare for å nyte landsbygden.
For å trekke frisk luft. For å se ærlige kristne i øynene…
For å… Hvorfor er vi her?
-For å pule og drepe! -Pule og drepe!
Ikke hør på ham. Han har ingen manerer. Hold munn!
La meg presentere mademoiselle Odette Caillot fra Comédie-Italienne.
-Monsieur. -Han er ingen monsieur. Han er Jean-Jean.
Du må møte noen. Hvor er Temple?
Temple!
-Hei! -Hei!
Temple!
Kom igjen! Kom igjen, Temple!
-Jean-Jean, vet du hva du ser på her? -En ung herre?
-En amerikaner. Vet du hva det er? -En slags tyrker?
En fri mann. Ingen er hans herre.
Hans liv, hans skjebne, er hans egen.
Si noe amerikansk.
-Gi meg frihet, eller gi meg døden. -Hva synes du om det?
Sikkert veldig bra.
Gi meg frihet! Eller gi meg døden!
Frihet eller døden!
Skal jeg finne ham?
Hvorfor det? Er du også tjeneren hans?
Jacques. Jacques!
Hva vil du?
Jakten starter snart.
Jeg har fanget noe alt. Jeg trodde det var en hjort, men det var en katt.
Mjau.
Venner har vel hemmeligheter?
Ja!
Dolken min!
Her, monsieur.
Du får æren.
Gjennom hjertet!
Du forstår ikke. Hjorten vil at du skal drepe den.
Det så ikke sånn ut.
Det er som en dame. Du må jakte på henne. Ellers er det ikke verdt noe.
Og så lansen!
Ikke sant, kjære?
Med deg er det som en lillefinger.
Mine damer og herrer, dere er det tristeste synet av slyngler og luddere
jeg har vært så uheldig å møte.
Jeg avskyr dere alle, og ønsker dere ikke annet enn en sunn dose dryppert.
Vi hater deg også!
Siden jeg ikke orker synet av dere, må noen gjøre noe for å underholde meg nå!
En sang!
-En sang! -Den afrikanske prinsessen!
-Få afrikaneren til å synge! -Hun er ikke afrikaner, idioter!
Hun er juvelen av Comédie-Italienne.
Og vil dere høre henne, må dere tigge.
-Ikke sant? -Slutt.
Det er bare moro.
La oss høre dere tigge.
-Ibenholt-gudinne. -Å, mørke Venus…
Store amasone…
-Erobre oss! -Erobre oss!
Ser du? De forguder deg. Akkurat som jeg gjør.
Men vi er på landet.
Det du må lære om kvinner…
"Det farlige speilet"…
Du kan ikke ri til Paris om natten.
-Det er bedre enn å bli her. -Du ender med å bli drept.
-Enda en herre som vil hjelpe meg. -Jeg er ingen herre.
Hva er du da? Hva gjør du her engang?
Jeg vet ikke. Jeg…
-Rømmer hjemmefra. -Hva er "hjemme"?
-Der du hører til. -Alors, hvor er hjemmet ditt?
Ingen steder.
Tror du han er din venn? Han har ingen venner.
Han har folk som han sjarmerer eller låner penger av, eller nyter å ydmyke.
Og når han ikke kan klemme mer ut av deg, eller kjeder seg…
-Da husker han ikke hvem du er. -Så hvorfor er du sammen med ham?
Hva tror du?
Gir han deg smykker? Kjøpt med hans fars penger?
Og hva kan du tilby?
En tittel? En eiendom? Et diamantkjede? Hva vil du blende meg med?
Ingenting. Jeg har ingenting.
Jeg slo ned Jacques.
Hvorfor det?
Fordi ingen skal behandle deg sånn.
Odette, min juvel, kom tilbake til festen!
Greit.
Hva? Hva?
Jeg sa greit.
Odette. Odette!
-Mademoiselle Odette. Jeg erklærer… -Slutt å snakke.
Unnskyld meg.
Jean-Jean.
Monsieur?
-Hvor er alle sammen? -De har dratt. For flere timer siden.
Lord Lille Dritt og vennene hans.
Hvordan kommer jeg meg tilbake?
Ptro!
Paris?
-Vel. -Se hvem som dukket opp.
-Vi trodde ikke du likte oss mer. -Det er over.
-Hvorfor lukter du gamle poteter? -Hvor er Gilbert? Hva er det som skjer?
Vet du det ikke?
Lenge leve Amerika!
Vi seiler mot Virginia om to uker.
Med 7000 menn og kongens tillatelse.
Selv om han ga Rochambeau kommandoen.
-Han er en erfaren soldat. -Vi er ikke noble.
-Vi blir nok holdt i ånde. -Husker dere da han var morsom?
Og du, min venn.
Hva med meg?
Skal du gjøre opp med bestefaren din og bli med oss?
-Alle fire. Sammen. -Vi får det fabelaktig.
-Hva sa du? -Jeg kan skaffe deg fullmakt.
-Gjøre opp med bestefaren min? -Hva gjør vi?
Hva vet du om bestefars meninger?
-Jeg snakket med ham. -Snakket dere om meg?
Tror du at du vet hva jeg skal gjøre?
-Jeg ville… -Hva gir deg rett til det?
Fordi du er Washingtons kjæledegge? Men de gir deg ingen hær!
Og hvorfor ikke?
-Pass deg… -Du snakker mye, men gjør ingenting.
-Jeg gjør noe nå. -Kom an!
Hei!
Hva er det med deg?
Meg? Det er ikke jeg som drar ut i en krig som ikke angår meg!
Jeg blir her. Jeg har funnet noen her!
Dere er idioter.
-Hva gjør du? -Ordner papirene dine.
-Det trengs ikke. -Jeg har begynt alt.
-Jeg drakk litt mye portvin. -Det har du ikke godt av.
Det døyver gikten.
Gjør den verre.
Noe vil gjøre slutt på meg. Hvorfor ikke det?
Har du tenkt å sove her i natt?
De bør skrives på nytt.
Vent til i morgen tidlig.
Jeg gjør det nå.
To kopier?
Nettopp.
En på engelsk.
Og en på fransk.
Tekst: Evy Hvidsten