Hade han familj?
Han hade sin flaska och ett litet skjul under Pont Notre-Dame.
Jag betalar för begravningen.
Det är mer än han annars kunnat förvänta sig.
Varför skickade ni en dubbelgångare i ert ställe, doktorn?
Jag varnades om att jag kunde vara i fara.
-Av vem? -Nån i er organisation.
Ni måste säga mig hans namn så att jag kan berömma honom.
Jag tror att han vill förbli anonym.
En man i min smak.
-Kusken. -Ursäkta?
Han såg säkerligen nåt.
Han påstår sig ha stannat exakt en gång vid la barrière de Passy.
Och tulltjänstemannen?
Hyser ni en misstanke?
-Jag är ingen polisman. Jag… -Spårlöst försvunnen.
Men vi ska reda ut det här. Det lovar jag.
Det är inte många som får granska sitt eget lik.
Ännu färre vill göra det.
En intressant typ, inte sant?
Jag kanske baserar en roll på honom.
Om han inte ger mig en roll först.
Monsieur, får jag tala enskilt med min landsman?
Jag ska se om fler jag känner har dött.
Det här är mitt fel.
-Mördade du mannen? -Jag kunde lika gärna ha gjort det.
Bedrägeriet var mitt.
Men på min uppmaning.
För det kan jag bara vara tacksam, som jag är för all omsorg du visat mig.
Vet du vem jag inte litar på?
Lenoir.
Det var han som varnade dig.
Ett utmärkt sätt att dölja sina verkliga avsikter.
Misstänker du nån i hovet?
Han är kanske anställd av britterna,
eller kanske är det nån i min närhet. Fast besluten att se mig misslyckas.
Mr…
…Adams?
Vad tror du?
Jag kan inte tro att han skulle nedlåta sig till nåt så barbariskt.
Vilket skulle göra hans plan ännu mer oangriplig.
Håll öronen öppna.
Du är den enda man jag kan lita på.
STUNDANDE KRIG
DEKLARATION
BASERAT PÅ BOKEN AV STACY SCHIFF
Temple!
Marie-Joseph-Paul-Yves- Roch-Gilbert du Motier?
Det är jag.
Det är nån som vill prata med er.
Exakt vilken typ av dårar är ni?
-Hur många typer finns det? -Jag pratar inte med er, monsieur.
Jag låtsas inte ens om er existens.
Och ni.
Jag hade en vag känsla av att ni var en förnuftig typ.
Vad i hela friden fick er att delta i detta idiotiska upptåg?
-Jo, jag… -Jag struntar i det!
Men ni.
Jag hade hoppats att erfarenhet på slagfältet
kanske skulle hämma er naturliga benägenhet för idioti.
Uppenbarligen misstog jag mig.
Monsieur le Comte, ni bör komma ihåg
att ni talar till en general i kontinentalarmén.
Jag talar till plågan som hemsökte min foajé i flera månader.
Och som nu har fått för sig att invadera England
med vilka halvnyktra dagdrivare han än kunde hitta på Le Havres kajer!
Vercingetorix besegrade romarna med mindre.
Vad sa ni?
Jag sa att det hade kunnat gå vägen. Om ni inte hade stoppat oss.
Jag minns en pojke som kom till mig för inte så länge sen.
Han hade en försynt framtoning,
och var, ska jag erkänna, älskvärd i sin naïveté.
Vet ni vad jag ser nu?
En man.
Nej.
Jag ser ännu en fåfäng dåre som stoltserar i silkeskläder,
uppblåst av sin egen spegelbild.
Ni kan nu kalla er själv fransk.
Vercingetorix. Det var en hjälte.
De ströp honom.
Alltihop är bara en lek för er, eller hur?
Mina vänner, vi hittar ett annat sätt att fortsätta stri…
Vad for det i honom?
Vi blev åtminstone inte gripna.
Men det här är ren galenskap.
Mördare vid grindarna. Lik i bårhuset.
Man kan inte lämna sitt hem utan att bli attackerad.
Självklart tänker jag bara på er.
Jag bekymrar mig mer om att hitta min sonson.
Han är med Jacques. Tjänarna såg dem på vägen.
Varför stoppade ni dem inte?
Varför stoppar jag inte fåglarna från att flyga?
Vart är de sannolikt på väg?
Varthelst han kan bringa mest skam över sin mor och far.
Jag är förtvivlad, doktorn.
Jag har dragit in hans försörjning, men inget hjälper.
Jag är rädd att jag kan säga detsamma.
Min vän…
…det bär mig emot att ta upp det här nu, men…
Era betalningar.
En man är alltid skyldig en annan. Så fungerar världen.
Så jag måste fråga när jag kan förvänta mig…
Kongressen har lovat att ta itu med det omgående.
Ja, men…
…har de verkligen gjort det?
Dr Franklin!
Jag kan inte fortsätta säga till min fru…
Jag vet att ni är där!
Hon har alltid haft näsa för pengar.
Kom in då!
Ni lever.
Ledsen att göra er besviken.
Var inte löjlig.
Det sista jag behöver är att ni upphöjs till helgon, hur osannolikt det än låter.
Vad vill ni, sir?
Utkastad ur mitt eget hus.
Vad sa han?
Nåt om blomsterbäddarna.
-Har han inget bättre att göra? -Ert ärende, mr Adams?
-Nej. -Ursäkta?
Nej, jag tänker inte förhandla fram ett fördrag med London.
Ingen ber er om det. De är direkta instruktioner från kongressen till mig.
Som säger att ni inte får vidta "några betydande åtgärder
utan att konsultera kung Ludvigs ministrar."
Jag ska genast informera greve Vergennes och få det avklarat.
-Det avråder jag er starkt ifrån. -Så förvånande.
Vad menar ni?
Finner ni det så otroligt
att jag kan nå fördelaktiga villkor utan att ni viftar med ert trollspö?
Tvärtom,
jag är övertygad om att ni lyckas med att spela fienden rakt i händerna.
Det är tarvligt, även för er.
Jag avsvärjer mig inte förtroendet och vänskapligheten
-som fransmännen visat mig… -Det här tramset igen.
-…för nåt opportunt förräderi! -Era sentimentala villfarelser…
De har infriat varje löfte! De öppnar varje dörr!
Det och en åsna lär ta er till Boston Common!
Era barn.
Vad är det med dem?
Oroar ni er för deras öden?
Jag betvivlar deras karaktärsfasthet.
Jag ber att de inte ska brista i sin hängivenhet till en barmhärtig gud.
Jag älskar dem innerligt.
Jag skulle bränna det där om jag vore ni.
Det kan inte leda till nåt gott.
Ta min väska. Jag vill inte ha några problem. Snälla.
Så fort kommer det att ske.
Hur vågar ni?
Jag trodde att det var han i droskan. Han lurade oss båda.
Men bara en av oss höll i kniven.
Jag gjorde min del. Klandra inte mig för ett tillklantat jobb.
Vad har ni hört?
-De söker efter tulltjänstemannen. -De kommer inte att hitta honom.
Det finns ett bättre sätt.
Ni säger jämt det, och ändå finns han kvar.
-Vi behöver bara lite mer tid. -Jag har inte det. Och inte ni heller.
Adams vill röja Franklin ur vägen. Han har kongressen bakom sig.
Gamlingen kommer inte kunna stoppa det.
Låt dem slita varandra i stycken så gynnar det England
utan fler missöden längs vägen.
Det är väl bättre än att åka fast?
Det här kan gå illa för mig.
Kanske er också.
I så fall drar jag er med mig i fallet.
Tre bägare och en kastanj. Hitta kastanjen och dubbla era pengar.
Där.
Förlorade.
Ge mig lite pengar.
Jag har inte en sou.
Tänkte du erövra England med tomma fickor?
Det var inte jag som blev utkastad av min far.
Nej, det var du som klantade dig och inte vågar gå hem.
Det är inte mitt hem. Det är bara där min farfar…
Snyltar på mina föräldrar.
Jäklar, jag råkade säga sanningen.
-Varför skulle jag bry mig? -Nu var han stor i käften.
Undanhåller du pengar från mig? Just en snygg vän.
Sådär. Nu är vi kungar båda två.
Vi syns.
Jag ska berätta en hemlighet. Hon sa att du var snygg.
-Vem? -Du vet vem.
Dra åt helvete.
Men hon är ingen flicka man bara knackar på hos.
Man vet aldrig vem som öppnar.
Inte du i alla fall.
Du. Du klantade verkligen dig och det finns ingen annan att skylla på.
Jag vet hur det känns.
Så vi kan söka upp en präst i St. Roch,
eller kan du göra vad en gentleman i din situation skulle göra.
Som är vad?
Kom, lilla grodyngel. Vi ska åka till landet.
"…för att officiellt och formellt kungöra USA:s avsikter till…
…för att officiellt och formellt kungöra…"
Monsieur Adams.
…för att officiellt och formellt…
Ursäkta mig.
…kungöra de avsikter…
…som Förenta staterna har…
Får jag be er tala engelska?
Jag förstår inte ett ord av vad ni säger.
Enligt mina instruktioner,
underrättar jag er, utrikesminister Charles Gravier, greve Vergennes…
Det är mitt namn.
…att Amerikas förenta stater har gett befogenhet till John Adams från Braintree,
alltså mig, att fredsförhandla med Storbritannien.
Vad?
Förenta staterna har gett befogenhet…
Jag hörde allt det.
Vill ni kungöra för er fiende att ni är hågade att kapitulera?
Att överväga förslag om fred utan förbehåll.
Och ni vill att jag godkänner denna remarkabla krigslist.
Jag har beordrats av kongr…
Vi har i ett år hört dr Franklin insistera på
att inget som helst avtal kunde ingås utan en garanti om er självständighet.
Dr Franklin är inte bäraren av dessa instruktioner.
Övergår er befogenhet hans?
-Dessa instruktioner kommer från kongr… -Förväntar ni er att vi…
…ska önska er välgång och dra oss tillbaka
utan belöning för våra mödor?
Era mödor, sir?
Ett barn skulle genomskåda era avsikter.
Att utmatta England,
inskränka amerikanernas makt och göra Frankrike till segraren
i ert lilla nationsspel.
"Amerikanernas makt."
"Amerikanernas makt!" Vad är det?
Makten att tömma våra stadskassor och ändå fortsätta förlora?
Under ständiga klagomål?
Er givmilda gåva av några fartyg, den där ynkliga armén…
Vilken oerhörd talang ni har för att hitta fel hos andra
och inga hos er själv.
Placera era örlogsfartyg längs kusten.
-Träng in fienden. -Och nu, mästerlig taktiker.
Så länge han kontrollerar haven, kommer inget förändras.
Att sitta här och bli uppläxad av nån pajas från obygden…
Jag förstod det där.
Sanna mina ord, sir.
Jag är ingen insmickrande fjäskare, ivrig att bli förförd av era fasoner
som vissa andra.
Jag är här för att göra seriösa affärer och se till att ni följer villkoren.
Om om ni inte följer dem,
söka det som är mest fördelaktigt för oss med…
Lyssnar ni?
Monsieur Adams.
Får jag be er om en sak?
Vadå?
Kan ni vara vänlig och lämna det här kontoret omedelbart
och inte under några omständigheter komma tillbaka?
Jag föredrar att aldrig tala med er igen.
Jag antar att ni är mäkta nöjd med er själv.
Jag varnade er.
Tror ni att jag är blind för era snaror och listigheter?
Att avråda mig från just det…
God dag, madam.
…just det ni helst vill att jag ska göra.
Om ni finner mig så genomskinlig, varför gjorde ni det ändå?
-För att motbevisa er! -Ni bevisade att jag hade rätt.
Åtminstone uttryckte jag min åsikt.
En vana som garanterat får er att framstå som otrevlig.
Självklart. Ert stora mål i livet.
Att behaga alla och vara värdelös på allt utom att tillfredsställa er egen aptit.
Hellre det än att orsaka katastrofer vart jag än går.
Ni behöver inte oroa er för mig längre.
Jag ska stå för mina egna kostnader och min egen logi.
Jag ska lämna er åt era älskarinnor och er fördömda sonson,
var han än må vara.
Jag bevittnade er högtidsproduktion, ma'am.
Den var vinnande för ögat, men oinspirerande för själen.
Vilken märklig liten man.
Han har kanske rätt i att jag har stannat för länge för de resultat jag uppnått.
Det är vad kongressen verkar tycka.
Jag ska säga vad jag tycker. Ni har inte stannat länge nog.
"Så om ni kan tro mig, raring,
medan er ungdom är i blomning.
I sin grönaste fägring,
Plocka, plocka er ungdom.
Åldern kommer att matta er skönhet. Som den har mattat denna blomma."
Det var oerhört modfällande.
Madame?
Han försöker övertyga nån flicka att rulla runt i höet med honom innan hon blir ful.
Ronsard belyser livets flyktighet.
-Rosen som blommar ut på morgonen… -Inbilla er inget.
Det handlar bara om att sära på benen.
Madame, det finns njutning i det oväntade.
Moln, keruber, skadade enhörningar,
små sparvar kupade i handen.
En man säger vad som helst för att få omkull en kvinna. Inte sant?
Jag tror att…
När allt han behöver göra är att vara rättfram.
Det är ju inte som om tanken aldrig hade föresvävat henne.
Madame, ogillar ni poesi?
Jag har aldrig hört katter framföra poesi. Och de fortplantar sig utan problem.
Inte sant, Aza?
Jag kanske ska dra mig tillbaka.
Ja, håll inte på etiketten.
Borde jag väcka abbén?
Låt honom vara. Man vet aldrig när man kan komma att behöva en präst.
Äntligen gick han.
Du låter ju honom bo här.
Det kanske blir nåt av honom en dag, men förmodligen inte.
Under tiden är det roligt att pina honom.
Och mig också?
Vad har jag gjort er, annat att utfordra och smickra er?
Ni har klappat mig på kinden ibland.
Och vart har det lett oss?
Till det här bordet med abbén slumrande bredvid oss
och klockan som närmar sig midnatt.
Ganska sent för en gammal man.
Jag borde kanske gå och lägga mig med abbén.
Det vore en ytterst trivial skandal.
Har ni nåt annat i åtanke?
Jag vet inte vad ni menar.
Er franska är trots allt väldigt knagglig.
Nåja…
Jag drar mig tillbaka. Jag undrar vad ni kommer att göra.
God natt.
Fan också! Förbannade odjur.
Kom antingen in eller stäng dörren.
Och sluta pina katterna.
Tänker ni bara stå där?
Nå?
Klär ni alltid av er så långsamt?
Har ni bråttom nånstans?
Mitt tålamod har gränser.
Jag måste tala om för er.
Jag lider av fjälliga utslag,
mina ben är fulla av gikt
och jag har en djävulsk urinblåssten.
Ni vet verkligen hur man charmar en kvinna.
Kom hit, oplockade ros.
Madame? Madame Brillon?
Förlåt?
Jag sa bara, madame, att er dotter säkert inte kan undgå att spegla
sin aktade moders elegans.
Monsieur, kanske ni och jag kan diskutera enskilt vilka specifika arrangemang…
Ni kan framföra era villkor till oss båda, överste.
Vi är en bankmannafamilj.
Vi har inga små affärer med hovet.
Vi äger mark i och utanför staden som vi har för avsikt att exploatera.
Er familj saknar prestige.
Jag vågar påstå att vi har uppvägt det. Med guld.
250 tunnland i Burgund. Dem får hon med sig.
En kvarn i Orléans. Arrende från sex gårdar i La Manche.
Och min ställning i finansdepartementet.
En utförlig uppställning vore bäst.
Ni är här för att köpa ett namn, monsieur. Jag vill påstå att villkoren är rättvisa.
Hämta henne nu.
Mama. Papa.
Min flicka.
Det här är överste Paris d'Illins.
Han vill gärna höra dig spela.
Han seglade troligast från Southampton och landsteg i Le Havre.
En hamnarbetare dödades på kajerna där ungefär vid den tidpunkten.
Varför grep ni inte honom då?
Inga bevis. Inga vittnen.
Jag kan inte minnas att det har stoppat er tidigare.
Får penseln välja målaren?
Försökte karln döda Franklin eller inte?
Det är möjligt.
Dr Franklin har också fått besök av en viss mr Williams,
som påstår sig representera den brittiska premiärministern.
Men ingen av våra spioner hos lord North har hört talas om honom.
Var är han nu?
I Paris, tveklöst. Han rör ständigt på sig.
-Men han är inte svårhittad. -Varför gör ni inte det då?
Vill ni att vi gör det?
Han går runt och knivhugger folk.
-Ingen viktig. -Men ändå.
Inte varje fisk måste fångas.
Ni vill…
Låt honom fortsätta med sitt.
Medan vi bevakar honom.
Det kan komma att gagna er så småningom.
Jag kan inte låta dr Franklin bli mördad.
Där skulle vi definitivt dra gränsen.
Det här samtalet har aldrig ägt rum.
Jag var själv ute och red hela morgonen.
Kaffe, monsieur Lenoir?
Nej, tack, madame.
Det gör mig irritabel.
Varför kommer han alltid när jag äter frukost?
För att du tillåter det.
Vad tror du?
Se upp så att du inte behöver honom mer än han behöver dig.
Frågan är, Ers Majestät, hur mycket ära Frankrike kan avstå från
utan att förlora för mycket värdighet.
London föreslår att parterna behåller de territorier de ockuperar
i slutet av fiendskapet.
Har dr Franklin informerats om denna föreslagna vapenvila?
I det här ärendet förhandlar jag direkt med lord North.
Jag påminner om att vårt avtal med Amerika garanterar dem självständighet.
Och självständigt kommer det att bli.
De delar de inte har förlorat, åtminstone.
När tänkte försteministern informera mig om sina diskussioner med London?
Jag har inga skyldigheter gentemot utrikesministern.
Mitt ansvar är gentemot Hans Majestät och Frankrike.
Vi kan inte fortsätta låna ut pengar till ett krig vi inte vinner.
Frankrike har visat sin styrka, Ers Höghet.
Vi måste förlika oss med fienden.
Jag fogar mig efter Ers Majestäts beslut.
Men…
Jag behöver en skriftlig order.
Sa ni "skriftlig"?
Om Frankrike ska avsluta kriget, måste det signeras av er, Ers Höghet.
Gör inte så.
Jag är skyldig er det.
-För vad? -För att jag gick emot er önskan.
Jag hade inga invändningar mot planen.
Endast dumdristigheten i utförandet och rekryteringen av min sonson.
-Jag har ingen ursäkt. -Var är han?
Jag har inte sett honom sen Versailles.
Jag har planer för pojken, markisen. Förstår ni det?
Med all respekt, doktorn. Jag ser honom inte som en pojke,
och det är inte jag som måste förstå.
Skulle ni säga att kungen gillar er?
Han lät inte strypa mig.
Ni måste tala med honom.
Fartyg måste hindra England till havs, män måste strida mot dem på land,
innan det är för sent.
Varför ber ni inte le comte de Vergennes?
Min gode vän mr Adams har gjort det tämligen svårt.
Så vi öppnar upp en ny front? Använder en ny stridstaktik?
Ni har god förståelse av kriget, sir.
Jag går till honom…
…jag övertygar honom…
Han ger mig ordern.
Bien sûr. Temple kommer tillbaka. Vänta bara.
Jag flydde från min bror och återvände aldrig.
Jag var 17.
Var det inte bäst så?
Se bara vad det har kostat hittills, Maurepas.
Och inget slut i sikte.
Vad är er plan?
Att lägga skulden på Vergennes.
Det är trots allt hans oreda.
Och vi klarar oss undan med anseendet i behåll.
Vi diskuterar det senare.
Fort! Det är monsieur Maurepas.
-Andas han? -Jag vet inte.
En hjärtattack?
Är ni säker? Helt säker?
Såvida han inte återuppstår, ja.
Han är tämligen död.
Då så.
Vi får inte missa den här möjligheten.
Ska jag förmoda att ni nu blir hovets försteminister?
Om Hans Majestät så vill.
Låt mig bli den förste att gratulera.
Vi har båda befriats från inblandningen av besvärliga kollegor.
Jag är rädd att mr Adams frånvaro kanske inte är lika…
…permanent som greve Maurepas.
Då måste vi agera fort.
Om ni har kallat hit mig för att få mig att acceptera en vapenvila,
monsieur försteminister, måste jag dessvärre göra er besviken.
Ni är märkbart välinformerad.
Jag gissar bara. Men nu har ni bekräftat det.
En vapenvila skulle avsluta kriget och kostnaderna.
Men inte säkra vår självständighet, och det är det enda som betyder nåt.
För er.
Nästa fälttåg måste bli det sista. Efter det kan jag inte hjälpa er.
Och den här hjälpen kan uppgå till…
Ytterligare sex miljoner livres, möjligen.
En gåva.
Ett lån. Ett sista lån.
Endast pengar räcker inte för att uppnå syftet.
Jag måste be er om…
Örlogsfartyg, fregatter och, låt säga, 5 000 infanterisoldater?
Ni är välinformerad själv.
Jag gissar också bara.
-Vi kan inte vinna utan dem. -Det är upp till kungen.
Kan jag hoppas på att ni för vår talan?
Jag har alltid kunnat förlita mig på er.
Mr Adams är knytnäven, eller hur? Och ni är handsken.
Jean! Jean-Jean!
Monsieur Jacques.
Jag tömde just pottorna.
Såklart du gjorde, kära gamla oxe.
Ingen sa att ni skulle komma. Huset är inte i ordning.
Oroa er inte, Jean-Jean.
Vi är bara här för att njuta av landsbygden.
För att andas friskluft och umgås med anständiga kristna…
Och… Vad är vi här för?
För att knulla och döda!
Knulla och döda!
Lyssna inte på honom. Han saknar hyfs.
Håll käften, allihop!
Låt mig presentera mademoiselle Odette Caillot från Comédie-Italienne.
-Monsieur. -Han är ingen monsieur, han är Jean-Jean.
Jag vill att du träffar nån. Var är Temple?
Temple!
-Hej! -Hej!
Temple!
Kom! Kom, Temple!
Jean-Jean, vet du vad du tittar på här?
En ung man?
En amerikan. Vet du vad det är?
En sorts turk?
En fri man. Han lyder inte under nån!
Han styr över sitt eget liv och öde!
Säg nåt amerikanskt.
Ge mig frihet eller ge mig död.
Vad tycks om det?
Jättebra, säkert.
Ge mig frihet! Eller ge mig död!
Frihet eller död!
Ska jag leta upp honom?
Varför? Är du också hans tjänare?
Jacques. Jacques!
Vad vill du?
Jakten börjar strax.
Jag har redan fällt nåt. En kronhjort, trodde jag, men det var en katt.
Mjau.
Vänner bevarar hemligheter, inte sant?
Min dolk!
Här, monsieur.
Varsågod.
I hjärtat!
Du förstår inte. Kronhjortshannen vill att du dödar den.
Det såg inte ut så.
Det är precis som en kvinna.
Man måste jaga henne. Annars är det inget värt.
Och sen lansen.
Eller hur, raring?
Mer som ett lillfinger i ditt fall.
Mina damer och herrar,
ni är den ynkligaste hopen skurkar och fnask
jag nånsin haft missödet att stöta på.
Jag avskyr er alla och önskar er inget annat än en rejäl släng av gonorré.
Vi hatar dig också!
Eftersom jag inte tål nån av er, måste nån genast göra nåt för att roa mig.
En sång!
-En sång! -Den afrikanska prinsessan.
Låt afrikanen sjunga!
Hon är ingen afrikan, era eländiga kuksugare.
Hon är Comédie-Italiennes skatt.
Och om ni vill höra henne, måste ni böna om det.
-Eller hur? -Sluta.
Det är bara på skoj.
Låt oss höra er böna.
Elfenbensgudinnan…
Åh, svarta Venus…
Mäktiga sobelamazon…
-Erövra oss! -Erövra oss!
Ser du? De avgudar dig.
Precis som jag.
När min älskare uppvaktar mig
Trånar, suckar och gråter han
Och tillbringar dagarna med Att bara prata om
Om alla sina djupa kval
Hade han spenderat tiden annorlunda
En muntrare flicka vore jag
Jag måste återgäldas på nåt vis…
Men vi är på landsbygden.
Det ni måste lära er om kvinnor är…
"Att det är den farliga spegeln…"
Ni kan inte rida hem till Paris mitt i natten.
Hellre det än stanna här.
Ni kommer att bli dödad.
Ännu en gentleman som vill hjälpa mig.
Jag är ingen gentleman.
Vad är ni då?
Vad gör ni ens här?
Jag vet inte. Jag…
-Rymmer hemifrån, antar jag. -Vad är "hemma"?
Där man hör hemma.
Alors, var är ert hem?
Ingenstans, egentligen.
Tror ni att han är er vän? Han har inga vänner.
Han har personer han charmar, lånar pengar av
eller njuter av att förödmjuka.
Och när han inte kan klämma ur en mer, eller bara blir uttråkad…
…minns han inte ens vem man är.
Varför är ni med honom då?
Varför tror ni?
Ger han er smycken? Köpta med hans fars pengar?
Och ni? Vad kan ni erbjuda?
En titel? En egendom? Ett diamantarmband?
-Vad kan ni blända mig med? -Inget. Jag har inget.
Jag slog Jacques i ansiktet.
Varför då?
För att ingen borde få behandla er så.
Odette, min skatt, kom tillbaka till festen!
Okej.
Vad? Vad?
Jag sa: "Okej."
Odette. Odette!
-Mademoiselle Odette. Jag lovar… -Sluta prata.
Ursäkta.
Jean-Jean.
Monsieur?
-Var är alla? -Alla har gett sig av.
-Vad? -De gav sig av. För flera timmar sen.
Lord Lillskit och hans vänner.
Hur tar jag mig tillbaka?
Paris?
-Ser man på. -Titta vem som kommer.
Vi trodde inte du älskade oss längre.
Det är över.
Varför luktar du som gammal potatis?
Var är Gilbert? Vad står på?
Vet du inte?
Länge leve Amerika!
Vi avgår mot Virginia om fjorton dagar.
På riktigt den här gången. Med 7 000 män och kungens medgivande.
Även om han gav Rochambeau befälet.
-Han är mer erfaren. -Så nobla vi är.
Vi lär hålla oss sysselsatta.
Minns ni när han var kul?
Och du, min vän.
Vad är det med mig?
Kan du försonas med din farfar och följa med oss?
Alla fyra. Tillsammans.
Det blir ett äventyr.
-Vad sa du? -Jag gör dig till officer.
Försonas med min farfar?
Vad ska vi göra? För gamla tiders skull?
Hur vet du vad min farfar tänker om mig?
-Jag… Jag talade med honom. -Och ni pratade om mig?
Tror du att du vet vad jag borde göra?
-Min vän, jag ville bara… -Vad har du för rätt?
För att Washington gjorde dig till sin gullegris?
Men de ger dig ingen armé, eller hur? Varför då, tror du?
-Passa dig… -Och om inte?
Du pratar en massa, men gör aldrig nåt.
-Jag gör nåt nu. -Nu går vi!
Hallå!
Vad är det med dig?
Mig? Det är inte jag som ilar iväg till nåt krig jag inte har nåt att göra med.
Jag stannar här. Jag har träffat nån här!
Och ni är en hop dårar.
Vad gör du?
Städar upp bland dina papper.
Det behövs inte.
Jag har redan börjat.
Jag drack ganska mycket portvin.
Det är inte bra för dig.
Det lindrar gikten.
Det gör den värre.
Nåt kommer ta kål på mig. Varför inte det?
Tänker du sova här i natt?
De där skulle behöva renskrivas.
Eller, vänta till i morgon bitti.
Jag gör det nu.
Två… Två kopior?
Precis.
En på engelska.
Och en på franska.
Undertexter: Kristina Donnellan