КАПІТУЛЯЦІЯ БРИТАНЦІВ
ЙОРКТАУН, ВІРДЖИНІЯ
19 ЖОВТНЯ 1781 РОКУ
Лівою, правою, лівою!
Правою! Лівою, правою, лівою!
Лівою, правою, лівою!
Правильно! Вертайтеся в Англію!
Додому!
На нас і не глянуть.
Привернемо їхню увагу.
Хлопці, а заграйте щось трохи жвавіше для маршу.
Гей, ростбіфи! Сюди! Сюди!
Ви програли!
І як воно, га?
Програти війну армії бунтівників і жабоїдів?
ВІЙНА НАБЛИЖАЄТЬСЯ
ДЕКЛАРАЦІЯ
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ
СТЕЙСІ ШИФФ «ВЕЛИКА ІМПРОВІЗАЦІЯ»
ФРАНКЛІН
Ми з кількома іншими особами з Нью-Йорка обговорювали
створення товариства, відданого цьому принципу.
На моє переконання, скасувати рабство – необхідність,
але тут потрібен дуже обачний та поетапний підхід.
З огляду на формальності, наприклад, думаю, звільнення від рабства можливе,
коли раб відпрацює ціну купівлі.
Що я тобі обіцяв, Бенуа?
Я буду вільний через сім років, містере Джей.
І будеш вільний, при дотриманні певних умов.
Приїхали.
Звісно, він усе влаштував на свій смак.
За оренду не платить. Борги сприймає як рекомендації.
Онук походжає пихато, наче павич,
і називається його секретарем.
І ближче до суті: він зачарований своїми господарями у Версалі.
Закликаю сприймати його висловлювання з великим скептицизмом.
Думаєте, це в нього старече?
Я думаю, йому не слід було
взагалі давати це доручення.
Ми перемогли в Йорктауні, щоб схилитися перед королем Франції?
Нам доручено так і зробити.
Та чи збираєтеся ви це доручення виконувати?
Подумки.
Але не конче буквально.
Дорогий доктор Франклін.
Містер Джей.
Ви прибули зняти з утомленого чоловіка його тягар?
Ні, сер.
Однак волею Конгресу я тут, щоб допомогти вам у встановленні миру.
- Що у вас на думці? - Віддати мало, здобути багато.
Точнісінько такі наміри і в мене.
А ви бажаєте щось сказати?
Я вже сказав.
Містер Адамс думає, що я занадто зговірливий з нашими союзниками.
Він міг про це згадувати.
Бути другом для всіх – не бути нічиїм другом.
Дилема, яка вас ніколи не обтяжить.
- Я приїхав не для того, щоб подобатися. - Ви блискуче впоралися.
Можливо, краще буде зустрітися завтра.
Дурниці. Дурниці. Для нас тут накрили стіл до вечері.
Це все, що нам потрібно...
- Доктор? - Та просто коле.
- Це... - Вам потрібно...
Усе добре. Добре.
Чи згодні ви на переговори під печеню і добрий портвейн?
- Я згоден піти їм на поступки. - Прошу.
А ваш слуга хоче їсти?
Я не знаю.
Ви, певно, задоволені собою.
Чого це раптом?
Британія капітулювала. Ви отримали те, за що заплатили.
Точніше, за що пограбували нашу скарбницю.
Так, наче ви не причетні.
Я не граюся солдатиками на тому краю світу.
Просто рахую гроші.
Ви сказали королю, що це не коштуватиме ні су.
А витрачали ви.
До чого ви хилите?
Думаєте, ця ваша Америка принесе прибуток?
І все те золото попливе назад у Францію?
Це розумна ставка.
Ану ж ви помилилися?
Ану ж американці та британці домовляться і залишать нас ні з чим?
- Без нашої згоди нічого не зроблять. - Та невже?
Ви б так вчинили, якби вам це зійшло з рук?
Ви хитрий дрібний поганець, Некер.
А ви ні?
Ця країна може збанкрутувати.
Нічого доброго з цього не вийде.
Ні для мене, ні для вас.
Що ж, панове. Відбудемо цю нараду.
Кажу тобі, в залі був Бомарше.
- Я не помітив. - Він пішов перед останньою сценою.
То хай іде до біса.
Думаєш, приходив до тебе?
А чому ні? У цьому збіговищі один я маю бодай крихту таланту.
Тоді я – мошонка короля.
Я схиляюся перед своєю королевою.
Мишʼяковий розчин
Одетто, до тебе гість.
Хвилинку.
Заходьте.
Яка елегантність.
Я тебе не впізнаю.
Ти отримала квіти?
А це від тебе?
Як любʼязно.
Це ніщо, ти заслуговуєш на більше.
Дуже мило. І ти дуже милий, що подарував.
Я подарую тобі цілий світ, якщо захочеш.
І що робити з таким дарунком?
Усе, що забажаєш.
Я думаю про тебе весь час.
Навряд чи я цього достойна.
А ти?
Думаєш про мене?
А зараз послухай.
Сюди прийде людина, і нам треба буде усамітнитися.
Ти розумієш?
А якщо мені це не подобається?
Можеш викликати його на дуель.
Але я буду нещасна, якщо ти програєш.
Я не програю.
Так буде ще гірше.
Чому?
Сьогодні приходив Бомарше.
Висловлював бурхливий захват моєю грою.
Я запросила його сюди.
У його новій пʼєсі є роль, і...
Ти ж не хочеш мені все зіпсувати?
Коли я тебе побачу?
Потім. Так?
Є питання наших інструкцій.
А що тут скажеш, крім того, що ми мусимо їх дотримуватися?
Справді мусимо?
Тобто?
Цей Конгрес продався, як шльондра,
здавши суверенітет графу де Верженну.
Оце розумне твердження.
Ми воювали не для того, щоб стати попихачами Версалю.
Невдячність – не найкращий спосіб творити репутацію Америки.
Ось вимога вашого друга до наших кордонів.
Усе на захід від Аллеґені відходить Іспанії для власних потреб Франції
чи резервується для відсталих аборигенів.
А Британія присіла над нами навпочіпки, як паша – над нічним горщиком.
Таку державу ви уявляли?
Я б не відмовився від порції Канади.
Як ви пропонуєте її отримати?
Бо наші господарі не схильні нею частувати.
Доброзичливістю і переконуванням.
Бачите, сер, навіщо вас прислали?
Якщо не можна розраховувати на Францію, то на кого ще нам покладатися?
На Господа й на самих себе, докторе Франклін.
Ви готові свідомо порушити вказівки Конгресу?
Конгрес за три тисячі миль і два місяці звідси.
Нащо доручати нам це завдання, якщо ми не можемо діяти на свій розсуд?
Це софістика, містере Джей.
Тоді говоритиму чітко.
Якщо ці вказівки компрометують нашу честь, я б їх порушив.
Зламав, як олівець.
Це я.
Одетто?
Це не те, що ти думаєш. З нею сталася неприємність.
Яка неприємність?
Радше помилка. Але все вже вирішено, вона в порядку.
Чому вона викликала тебе?
Мабуть, довіряє.
Тобі на неї наплювати. На всіх наплювати, крім себе.
Тобі не сподобається.
Одетто.
- Тобі зле? - Заслабла. От і все.
- Я приведу лікаря. - Не потрібно.
Ти холодна.
Зі мною все добре.
Розкажи, що сталося.
Нічого серйозного. Мені необхідно було владнати одну справу.
Що це означає? Скажи мені.
Означає, що вона не готова відмовлятися від ролей інженю.
Дитина була моя?
Від мене?
Я втомилася.
Пора дорослішати.
Я тут.
Ешкрофт, правильно?
Банкрофт.
Авжеж. Уклінно прошу вибачення.
А хто ви такий?
Стрейчі. Заступник міністра внутрішніх справ.
Думаю, ви знаєте, чому я тут.
У Пале-Роялі?
У Парижі.
Щоб вести мирні переговори з американцями, напевно.
Не віриться, що до цього дійшло, проте ось, будь ласка.
Незручний момент: чомусь мені доручили...
Ну, той чоловік, якому ви...
- Як сказати... - Продавав секрети.
Він більше не зʼявиться.
І що це означає?
Його направили далі.
Куди?
Та я, власне, не знаю. В Суринам?
Його вже нема?
Безперечно. Так.
Але також ні.
Що, вибачте?
Ви ж не знаєте, де він тепер, правда?
Я думав, він буде тут.
Але його немає. Тут я.
Ви часом не готові поділитися новими відомостями?
Вони б нас виручили, бо ми йдемо вперед хитаючись.
На жаль, усе в доповідній.
Так. Аякже.
Що ж, добре.
Ви бували у Флориді?
Не мав такого щастя.
Я володію там плантацією. Індиго.
Її обробляє дуже багато негрів.
Мабуть, усе втрачу.
Ідіть, ідіть. Обидві.
Юначе. Ваша ставка.
Ти і я, га?
Як це?
Поки не догорить остання свічка.
Що?
Бажаю удачі.
Я дивився, як королева грає в таке у Версалі.
Нас ушанувала присутністю королівська особа.
Програшна карта.
Я одразу зрозумів, що ти важна птиця.
Сказав собі: «Ось чоловік, який уміє цінувати...»
Виграшна карта.
Усі ми – йолопи фортуни, га?
Ви ставили на валета.
Що?
Ви ставили на валета.
Не на десятку.
Ви помиляєтеся.
Ви перемістили фішки.
І як я це зробив?
Спершу подумай, а потім зроби.
Ти теж.
- Граф дʼАртуа. - Брат короля.
До нижньої фішки кріпить кінський волос.
А поки говорить, пересовує свій стос.
Правильно?
Простіть людині спробу, ваша милість.
Друга кишеня.
Іди геть.
Що то ви мололи про мою невістку?
Це правда.
Я був у Версалі з дідом.
А хто він?
Бенджамін Франклін.
Точно.
Ви ж Лафаєттова мавпочка.
Я нікому нічий.
А тепер великий герой знову подався воювати за свободу.
Яке благородство.
Полотном йому дорога.
А що саме робите ви?
Волочуся по шльондрах, пиячу, граю...
Дуже добре.
Зацікавлення у нас спільні.
Ходімо.
Щось для вас підберемо.
Ми домовилися?
Ми не залишимо їм простору для ухилянь.
Мусять запевнити, що не буде обговорень з Британією, якщо нас не сповістять.
Того самого зажадають від нас.
Згідно з нашими інструкціями, це вже зрозуміло.
За цією ширмою вони не роздивляться.
Тож будьмо чесні один з одним.
Ми будемо обманювати.
Ні.
Ми будемо адвокатами.
Ви згодні?
- Докторе Франклін, ви згодні? - Прагнемо до своїх умов.
Я не дуже розумію, про що ви насправді говорите.
Сер, ви прочитали наші інструкції, бачите, що нам доручили.
Прочитав, так.
То що вас непокоїть?
Не всі накази виконують.
Ви про що?
Лише про те, що сказав.
Це обурливе звинувачення.
Я вас ні в чому не звинувачую.
Ви обізвали мене брехуном в лице.
Але ви щойно це заперечили. Чому я маю у вас сумніватися?
А ви, сер?
Які в нас є гарантії,
що ви не замиритеся з Британією, залишивши нас ні з чим?
Ті самі гарантії, що їх ви дали мені.
Хіба цього не досить?
Не ставтеся до слова Конгресу як...
- Я прошу вибачення. - Він знову прикидається.
Мсьє граф, друже мій.
Докторе, вам боляче.
Ми з вами пройшли разом довгу дорогу, правда?
Так. З багатьма поворотами.
І я пізнав вас як справжнього, щедрого союзника
і чесну людину.
Тепер мету, до якої ми прагнули стільки років, видно в осяжному майбутньому,
і ми обидва нетерпеливимося біля воріт.
Але я кажу перед усіма, хто зібрався в цьому кабінеті...
ми вас не зрадимо.
Ми залишимося віддані вам, мон амі.
Що це було?
- Я сказав правду. - Ми не про це домовлялися.
Ви домовлялися вдвох. Я лише слухав.
Ви на боці Америки, Франції чи лише на своєму власному?
Докторе Франклін, я надзвичайно високо вас шаную, та якщо не діяти злагоджено...
- Годі вже панькатися. - Містере Адамс.
Я не мовчатиму перед лицем...
Що за нещастя тебе спіткало?
Вам не можна розмовляти.
А я все одно говоритиму.
Ну?
Я здобув посаду при дворі.
Яку? Боксерської груші?
То була окрема справа.
Хлопче, ти мене турбуєш.
Краще турбуйтеся про себе.
Чини на власний розсуд.
Мій мучитель. Яке покарання ти на мене накладеш?
Поза сумнівом, свій діагноз ти заробив сам.
Камінь у сечовому, з яким я ношуся вже щонайменше 50 років.
А тепер він за тебе взявся.
Йому можна допомогти?
Літотомія.
«Lithos» – камінь. «Tomos» – різання.
Розріз у животі над лобковою кісткою, камінь виймають щипцями.
Містере Банкрофт, ви можете виконати таку операцію?
Я б волів довірити її іншим, досвідченішим.
Але його б це вилікувало?
А де містер Адамс і містер Джей?
Та надворі.
Покличеш їх?
Якщо тобі дозволяє ранг придворного.
Він просидів біля тебе цілу ніч. Я не зумів його вигнати.
Як ти оцінюєш мої шанси?
Пережити процедуру?
Ти вже сам усе підрахував.
Друже, я в агонії.
Тоді можеш спробувати.
Але я в цій різанині участі не братиму.
А поки що тобі не можна рухатися.
Було б краще якось наблизитися до уретри.
Трубку продуманої конструкції просунути вгору каналом і...
Сер, як ви почуваєтеся?
Готовий до подвигів Геракла.
Таких зусиль від вас ніхто не вимагатиме.
Так, містере Адамс?
Я б хотів...
Себто я не повинен був сумніватись у ваших стражданнях.
Може, я дав вам підстави.
Ми з містером Адамсом говорили про те, як нам бути далі.
І дійшли спільної думки, що затримка не сприятиме нашій боротьбі.
Не сприятиме.
Тож ми думаємо, що краще буде продовжити роботу з британцями.
Авжеж, інформуючи вас про поступ.
У розумних межах.
А зобовʼязання перед нашими союзниками?
Ви дали їм слово.
Пропоную щось інше.
Ми зберемося тут
і, діючи злагоджено, будемо просуватися до спільної мети.
Думаєте, це розважливо?
Що скаже Версаль?
Бачите, як воно?
Навіть барабанний дріб смерті не похитне цього колосального гонору.
- Містере Адамс... - Він і з могили волатиме,
що він незамінний.
Ми мусимо зібратися біля його ложа, щоб він і тільки він
- розрубав гордіїв вузол... - Адамс...
...і показав нам свою публіку, своїх прих...
Містере Адамс!
Він нам потрібен.
Що ти хочеш?
Я прибув, щоб служити графові дʼАртуа.
Хто сказав?
Туди.
Та проходь уже.
Ти чий слуга?
Я служу графові дʼАртуа.
Він служить графові дʼАртуа!
А ви кому служите?
Ідіть! Жвавіше, нікчемні гризуни!
Рознесіть пошту!
Швидко! Покваптеся!
- Мсьє, будь ласка! - Прошу, мсьє.
Туди.
Марі, випери це простирадло ще раз.
Луїзон, ти можеш узяти...
Не треба просто стояти там.
Благати вас я не збираюся.
Жалкую, що не взяла з собою альбом.
Мадам.
Як ви?
Звеселів од вашої появи.
Після такої тривалої відсутності.
На жаль, мене затримали сімейні справи.
Надіюся, все добре.
Я стану бабусею.
Це найбільше благословення в житті.
Мені сказали, що ви займаєтеся справами неабиякої ваги.
Жорсткі переговори, мадам. Усе просто і ясно.
А містер Темпл?
Сподіваюся, він процвітає.
Він...
Він пробує карʼєру придворного.
Я не сумнівалася в його перспективності.
Ви й далі будете жбурлятися ножами?
Що мені зробити?
Я вже його скупала й поміняла постіль. Доведімо його до ліжка.
До ліжка я дійду сам, дякую.
А ви насолоджуєтеся, правда?
Ні. Ні, ні. Не ті обставини.
Ми з радістю дамо вам спокій.
Ні, я прошу вас, не йдіть.
Будь ласка. Обидві. Прошу.
Любий татку, я вам щось принесла. Вгадаєте, що це?
Молочне порося і витриманий херес?
Не зовсім.
Вам потрібне тепло.
Хай заходить.
Мсьє перший міністр. Дозвольте представити...
Як тебе насправді звати?
Як вам завгодно.
Містер Пол Вентворт.
Мсьє граф. Яка виняткова честь.
Вважаєш себе джентльменом?
Лише коли доречно.
Яка мета твого перебування в цій країні?
Люблю добре бордо.
Не зубоскаль. Ти не в таверні.
Забезпечити перемогу Англії над бунтівниками.
Бачу, що успіху ти не досяг.
І не тому, що не старався.
Правда ж, покидьок?
Розкажи про переговори між Британією та Америкою.
Американці хочуть пошити вас у дурні за першої ж нагоди.
Якщо тут можна так висловлюватися.
Доктор Франклін поклявся мені в іншому.
Я вчора вночі клявся продажній дівці, що кохатиму її довіку.
А сьогодні вже й не згадаю, як її звали.
Ми з вами прагнемо того самого.
І що ж це?
Найкращий кінець невдалої угоди.
Тільки методи в нас різні.
Різні. Ви відгороджуєтеся від смердючок парфумами.
Це робить з вас істинного джентльмена.
- Заберіть його з очей. - Ви шукали важіль. Я вам його привів.
Ви привели свиню, яка риється в помиях.
Що накажете з ним зробити?
Повісьте. Мені байдуже.
Бачиш? Я завжди добиваюся свого.
Ану ж він каже правду?
Я пошлю вас у Лондон.
Необхідно подбати, щоб наші інтереси були на першому місці.
Краще відрубайте голову. Вам же однаково.
Залюбки. Але не одразу.
А тим часом інформуватимеш мене, що тут поробляють твої земляки.
Як на мене, це вкрай незвично.
Це радше не на нашу користь, містере Освальд.
Ми вже й так на території недруга.
У якій залі будуть переговори, не так і важливо.
Але ми йдемо до них.
Це дещо зміщує баланс сил.
Бажаєте, щоб ми розвернулися й пішли?
Я просто відзначаю обставини.
Містере Ґренвілл?
Ньюфаундленду вони не отримають. Отак я вам скажу.
Докторе Франклін, для мене честь перебувати у вашому товаристві.
Хоч і прикро бачити вас таким недужим.
Не переймайтеся, сер. Я вдячний, що ви пішли назустріч.
Може, наступні переговори ми маємо провести в ліжках.
Пропозиція, не більше.
Перш ніж продовжимо,
чи вважаєте ви себе зобовʼязаними Франції
стосовно угод, яких ми досягнемо тут?
Ми наміряємося діяти в такий спосіб...
Що не суперечить нашій злагодженості з вірними союзниками.
Запитую тому, що ваші інтереси розходяться з їхніми.
І вам може звʼязати руки договір про війну, яку ви не бажаєте вести.
Борги по отриманих позиках – це все ж зобовʼязання.
Справа честі для чоловіків.
Але в держав інші підрахунки, правда?
Є три важливі пункти.
Наша безумовна незалежність, виведення всіх ваших військ
і наші кордони.
Ми готові обговорити репарації за захоплене майно.
Наприклад, плантації.
На якій підставі?
На тій підставі, що вірнопіддані Корони мають отримати компенсацію збитків.
А ті пограбування американців, що їх ви вчиняли?
Яка компенсація за них?
Це ваше протизаконне повстання дало привід...
А може, обговоримо це питання вільно й відкрито, але в інший день?
Хотілося б, містере Освальд, але ніхто з нас не молодшає.
А що пропонуєте ви?
Канада.
А що з нею?
Ви віддаєте її нам.
Яку частину?
Усю.
А сюди входить Ньюфаундленд?
Думаю, що так.
- Це неможливо. - Це обовʼязково.
Чому?
Стародавня частка Нової Англії у священному вилові тріски.
Сто років крадіжок з боку рибалок – не підстава для правових вимог.
Природне право користування за загальним правом Англії.
А якщо ви прогуляєтеся повз Королівський монетний двір,
то захочете забрати скарбницю його величності.
Годі вже вередувати.
- Я не потерплю повчань. - Докторе Франклін.
Містере Освальд.
Чи можна попросити чаю?
Ідіть! Жвавіше, миршаві блюдолизи!
М. ЖЕРАР ДЕ РЕЙНЕВАЛЬ
Вибачте. Добрий день.
- Послання для мсьє Жерара. - Давай.
Я повинен вручити йому особисто.
Тоді побіжиш за ним аж до самої Англії.
Стрейчі просто бундючний лицемір.
А Ґренвілл, те ненавчене щеня... Йому не зашкодить вагомий запотиличник.
А от Освальд... Освальд – хитрюга, як і всі йому подібні.
Одноокі чоловіки?
Шотландці.
Я боявся, що ви це скажете.
Ви сліпий і не бачите його намірів нас посварити?
Не такий дурний, щоб йому дозволити.
Цей промах скоїть хтось інший.
Я? На це натякаєте?
Що я сприятиму... Що моя рішучість...
І вам вистачає зухвалості...
Джентльмени!
У нас був важкий день.
Можете вважати мене надміру нервовим і критиканом, але запамʼятайте.
Його дурні вагання через Францію – камінь, який потягне нас усіх на дно.
Мсьє, підходьте ближче!
Сьогодні покажемо щось надзвичайне!
За десять солів! Усього десять солів!
Мсьє, підходьте! Дивіться! Великий піренейський бюст!
Не вагайтесь, але чекайте своєї черги, мсьє!
Не соромтеся! Усі можуть по черзі!
Мсьє, ви насолодилися?
Так. Чудесно.
Шевальє, не бажаєте погойдатися?
Поглянь, що в мене для тебе є.
Я покажу тобі рай.
Я покажу тобі пекло.
Ти заблукала?
Я втекла з дому.
Жорстокий вітчим?
Він замикав мене у вежі.
Але ти втекла.
Мене врятував коханий.
І де ж він?
Загинув на полі бою
у якійсь там Вірджинії.
Загинув за Америку, так?
І забрав з собою моє серце.
Чим допомогти?
Пʼять ліврів.
Наперед.
Люблю цікаві казочки.
Сюди.
Так.
Привіт.
Не радий мене бачити?
Навпаки, любий друже. Я...
Я боявся, що тебе спіткала лиха доля. Судячи з твого вигляду, підозрюю...
Памʼятаєш, що я тобі казав?
Що?
Я заберу тебе з собою.
У Суринам?
До диявола.
- Що це? - Хлопцеве зізнання в державній зраді.
Не впізнаєш? Це ж ти написав.
Що...
- Що... Що мені з цим робити? - Передай зацікавленому адресатові.
Наші господарі почали домовлятися.
Який у цьому сенс?
Наприклад, я не викажу тебе, двоєдушний нікчемний виродок.
Тебе за це повісять,
любий друже.
Я вже заплатив їй пʼять ліврів.
Я подбаю, щоб вони не пропали.
Зроби добре діло.
Тепер така мода – вдягатись як паж?
Королева любить усе просте.
Поза сумнівом, невдовзі ти станеш принцом,
у лахмітті.
Жерар поїхав у Англію.
- Що-що? - Відбув сьогодні по обіді.
А ти як знаєш?
У мене є довірена особа в його кабінеті.
А яка мета поїздки?
Не можу сказати.
Але якби ми грали в шахи, я б наглядав за королівським слоном мсьє Верженна.
Все-таки я тебе чогось навчив.
Схоже, тепер ми зобовʼязані зіграти іншу партію.
Але ви дали слово.
Справді?
Як шкода.
Я справді глибоко симпатизую французам.
Даруйте, що турбую о такій порі, але...
Зʼясувалося дещо цікаве, і я...
Я мушу просити поради наймудрішої людини.
Ви дуже любʼязні.
А ви дуже скромні.
Можливо, ви знаєте,
що я іноді допомагав докторові Франкліну впорядковувати папери.
Марна справа, як на мене.
А проте я намагався.
І неабияк стривожився, побачивши,
що ненароком забрав кореспонденцію з собою туди, де квартирую.
Невелика причина для жаху.
Авжеж, авжеж. Проте...
Я знайшов оце.
Почерк юного Темпла.
Я не можу засвідчити правдивість чи пояснити, чому доктор беріг у таємниці.
А чому показуєте мені?
Бо забагато стоїть на кону, щоб довіряти людині, чия вірність сумнівна.
Що ж...
нарешті ви схаменулися.
Сер?
Син, онук – і все ж патріарх чомусь безгрішний.
Чи ж не я роками попереджав, що він двоєдушний?
А я не бажав вірити.
Наша доля не може залежати від бажань.
Чи можу я забрати?
Якщо це необхідно. Я...
Банкрофт, прийміть мою подяку.
Як патріот.
Переклад субтитрів: Олена Любенко