Nämen! Vad har vi här?
Gud, vad läskigt. Jag hoppas det inte är naket.
Älskling, jag spelar in dig.
Jag älskar min Pamela.
Din Palema?
Jag hade glömt att jag hade dem.
PLAYBOY VIDEO CENTERFOLD
Nej, du alltså…
Den helt otroliga Pam.
Älskling.
Det här är fantastiskt.
Herregud.
- Du förstör det med cigaretter. - Ja.
Du är förskjuten.
- Du förstör det med din andedräkt. - Min andedräkt?
Vad galet att se det här.
- Vad är det som pågår? - Jag vet inte.
- Kolla in honom. - Herregud.
- Wow. - Wow.
Jag har sagt det förut och jag säger det igen.
Jag har väntat hela livet på att få träffa en kvinna så underbar som du.
Allt jag har velat är att få vara din riddare.
Så här är jag.
Kom, min ängel, ta min hand.
Vill du gifta dig med mig igen?
Ja.
- Hej då! - Hej då, allihop!
I kväll, 1 juni…
Jag hör på tonfallet att jag var lycklig.
När jag såg filmerna blev jag tårögd. För den tiden är förbi.
Det var min tid att vara förälskad.
Nu känner jag att jag söker nåt.
Oj, vad du är vacker, älskling.
Jag vet inte vart jag ska ta vägen. Jag är rastlös.
Jag söker en känsla jag inte kan hitta.
En applåd för Pamela Anderson!
Pamela Anderson är denna generations stekheta sexgudinna.
Hollywood och det blonda bombnedslaget.
En internationell superstjärna från Baywatch…
…kan var världens mest kända blondin,
vare sig hon springer i Malibus sand i livräddarbaddräkt
eller poserande på omslaget till Playboy.
Jag heter Pamela Anderson, miss februari 1990.
Du gör Playboy och Baywatch. Bekymrar du dig över exploateringen?
- Nej. - Okej. Vi går vidare.
Tommy och Pamela, vänd er om!
Pamela gifte sig med Tommy Lee fyra dagar efter mötet med Mötley Crüe-trummisen.
Varför tror du att tryckta medier
är så besatta av ditt sex- eller kärleksliv?
Kanske på grund av videobandet.
Den ökända sexvideon som stals från hemmet.
Hur många gånger har du varit gift? Fyra gånger?
En man kan inte göra allt.
Om de har hört skvallerpressens rykten skapar de sig en bild av vem jag är.
Förhoppningsvis kan jag överraska folk.
- Är du inte en skådespelare? - Nej.
- Vad är du? - Jag vet inte än.
- Vad vill du bli när du blir stor? - Säg det du. Jag vet inte.
PAMELA, A LOVE STORY
Hej, mamma!
Jag är här.
Jag bor i huset där jag växte upp. Det är triggande och är galet.
Som att gifta sig med en rockstjärna.
Att komma hem till det här knäppa stället där jag bodde som barn.
Okej, duktig flicka.
LADYSMITH, BRITISH COLUMBIA, KANADA BEFOLKNINGSMÄNGD: 8 990
Jag åker alltid hem när jag har nåt bekymmer,
och jag har alltid ett svar när jag åker igen.
Det är sanningsserumet.
Man sitter mitt på fältet och ser på stjärnorna.
Då kommer svaren.
Herregud. Det är ingen lättfilmad strand. Det här är inte Kalifornien.
Tro mig, jag kan inte springa i slow motion på den här stranden.
Första april hämtade pappa mig ur sängen, lade mig över axeln
och kastade mig i vattnet. "April, april!"
Det var första dagen vi fick simma i havet.
Och vi var tvungna att simma första april. Det var iskallt.
Ser du tegelmuren? Där stod mitt hus.
Det var ett litet skjul.
Mamma var servitris och jobbade på Smitty's Pancake House.
Men pappa var pokerspelare, bedragare och skorstensfejare,
med hög hatt och allt.
Alla har en historia om pappa, Ladysmiths ökända värsting.
Pappa gillade bilracing.
Mamma har ett ärr i pannan från när hon for igenom vindrutan
när hon var gravid med mig.
Vi brukar skoja om att det är därför jag är lite galen.
Jag älskar den här ön. Att bo vid vattnet.
Folk här är väldigt vänliga. Ladysmith är en vacker stad.
Vancouver Island är bästa stället.
Pamela föddes 1 juli 1967.
Hon hamnade i tidningen direkt. Pam föddes när Kanada fyllde 100.
Bebisar som föddes den dagen fick en medalj.
Pam var jämt vid affären.
När jag kom dit sa de: "Det blir 50 dollar för Pamelas räkning."
"Vadå för räkning?"
"Hon köper chokladkakor på kredit."
Nog var hon var lite upprorisk, allt.
Mina föräldrar gifte sig
när de var 17 och 19, när mamma var gravid med mig.
De levde som tonåringar.
Och pappa drack mycket.
Och de bråkade en hel del.
Mycket skrikande, och fysiska övergrepp också.
En gång dammsög mamma under en hockeymatch.
Pappa tog dammsugaren och slängde den över hennes huvud,
över grejen, ut på stranden.
Ingen dammsugning när det var hockey.
Jag visste när jag skulle ta ut min bror och vänta tills de slutade skrika.
När vi kom in stod de upptryckta mot väggen eller bordet
och kysstes innan de stängde in sig i sovrummet.
Vi tänkte: "Det var bättre."
Men energin var densamma.
Vi lämnade pappa ett par gånger.
Vi bodde i en lägenhet och gick på socialbidrag.
Mjölkpulver hela… Jag kan fortfarande känna smaken.
Jag minns när pappa ringde. Det låg post vid telefonen
Jag sa adressen. Han hämtade oss och vi återvände till ön.
De ville inte tillbaka till Ladysmith.
Mamma hade för dåliga minnen av det stället, så det blev en annan stad.
Just det. Hon satte ner foten.
Men jag insåg att ingen har en perfekt barndom.
Det hände en del hemska saker när jag var liten.
Jag hade en barnvakt.
Mina föräldrar tyckte att hon var super, för hon tog jämt med presenter.
Men hon förgrep sig på mig.
Övergreppen pågick i tre-fyra år. Jag fick inte berätta nåt för föräldrarna.
Jag försökte skydda min bror. Jag försökte döda henne.
Jag försökte hugga henne i hjärtat med en godispenna.
Jag sa att jag önskade att hon dog. Hon dog i en bilolycka nästa dag.
Jag trodde att jag dödade henne och vågade inte berätta.
Jag var övertygad om det, att min önskning dödade henne.
Jag levde med det hela barndomen.
När nåt traumatiskt hände lämnade jag kroppen
och flöt i väg i min egna lilla värld.
Jag grävde ett hål till Kina och tänkte: "Jag hatar det här. Jag vill bort."
Jag kände att jag behövde lämna ön.
När jag blev äldre var jag en pojkflicka.
Jag var gymnast och väldigt späd.
Jag kom sent i puberteten. Jag fick en knöl på bröstet
och övade länge på hur jag skulle säga till mamma att jag hade cancer.
Jag trodde att det var cancer och försökte banka in den igen.
När jag berättade skrattade hon och sa: "Du blir kvinna."
Sen var det bara pang, pang, pang och helt galet därefter.
Så började det.
Och här är vi nu.
Mer än två knölar senare.
Herregud. När jag reste runt i världen fick jag för mig
att skicka hit allt viktigt. Jag tänkte åka hit nån dag.
Det blev snarare än väntat. Nu är jag omgiven av mina grejor.
Jag har dagböcker och sånt från barndomen och alla händelser i mitt liv.
Det finns tonvis med gula skrivblock. Mitt liv i gula skrivblock.
Jag skriver ner för att inte glömma.
Jag skrev för ett det skulle finnas bevis om nåt hände.
Ibland skrev jag så, och ibland skrev jag vad jag kände
utan att det var tänkt för nån.
Du har ju gett oss dina dagböcker,
så skulle du kunna tänka dig att läsa dem i filmen?
Eller vad tänker du om det?
Jag vet inte om jag vill läsa dem. Jag lär nog inte ens se dokumentären.
Jag gillar att göra saker bara för upplevelsen att göra dem.
Jag vill gå vidare med mitt liv.
Du kanske får med mer om nån annan läser dem,
för jag kanske inte vill läsa det ena eller andra. Ni har mitt tillstånd.
Det är svårt att återuppleva det, för man går igenom det som första gången.
Det gör ont.
"Jag är glad för den här dagboken. Den borde hjälpa.
Jag kanske skriver en bok nån dag.
Jag älskar ord.
De låter mig lämna den här löjliga situationen bakom mig.
'Följ mig. Jag banar vägen.' Världen öppnar sig när jag skriver.
I skolan skrev jag jämt historier om föräldrar som övergav sina barn.
Jag måste ha mått väldigt dåligt.
Livet fortsätter köra med mig. Jag försöker sticka ut från allt nonsens.
Jag vet att alla skapar sin egen nivå av drama i livet.
Vissa mer än andra.
Jag är antingen väldigt kreativ eller väldigt dramatisk.
Vem vet?
Puss och kram, Pamela."
Jag har alltid dragits till olika sorters stökiga killar.
En av mina första pojkvänner försökte jämt jaga ner mig i diket med bilen.
Han höll på att köra över mig.
Han slängde ut mig från en bil i farten och jag gjorde en gympalandning i diket.
Vissa saker har man nytta av.
Efter examen ville jag veta vad som hände i Vancouver.
Växer man upp på en ö är fastlandet väldigt skrämmande.
Mamma sa: "Åk inte till Vancouver. Nån blev skjuten i Texas."
Jag bara: "Det är rätt långt ifrån Vancouver."
Hon svarade: "Allt hänger ihop. Åk inte till fastlandet!"
Jag hoppade på färjan och åkte. Jag träffade nån.
Jag flyttade in hos honom, och han var otrogen med nån.
När ens kille tvättar penisen i handfatet är det ofta ett tecken på en affär.
Jag antecknade: "Tvättar penis i handfatet. Misstänkt."
Det är kul i backspegeln. Då var det hemskt.
Min kompis kompisar var representanter för ölmärket Labatt
och hade fribiljetter till en match med BC Lions i kanadensisk fotboll.
Jag vill inte gå. Jag hade inget fotbollsintresse, men hon ville gå.
Så vi åkte till stadion, och vi hade hade Labatt-T-shirtar allihop.
Kameramannen zoomade in på mig och jag hamnade på skärmen.
Jag såg det och tänkte: "Gud, det är jag." Helt otroligt.
Min kompis som jobbade för Labatt sa: "Ställ dig och visa T-shirten."
Jag ställde mig upp och fick gå fram och tillbaka för kameran.
Jag fick gå ner till 50-yardlinjen och göra en dragning.
Så jag fick dra ett nummer ur en skål.
Jag tittade upp och tänkte:
"Det ser ut som en miljon pennsudd på läktarna." Det var enormt och…
De började kallade mig "Blue Zone Girl".
Labatt hörde av sig till mig om att göra reklam för dem.
Och en affisch.
Först var den med på måndagsfotbollen, sen var den överallt.
Kort därpå ringde telefonen. Jag svarade.
En kvinna sa: "Det är Marilyn Grabowski från Playboy. Vi vill ha dig på omslaget."
Jag bara: "Playboy?"
Hon sa: "Vi har letat över hela världen efter omslaget till oktobernumret 1989
och vi vill ha dig."
Jag sa: "Tycker ni att det borde vara jag? På riktigt?"
Hon sa: "På riktigt. Jag lovar."
De skulle ta mig till Los Angeles, men jag hade aldrig flugit förut.
Jag fick problem på flygplatsen.
De frågade vad jag skulle göra i L.A. "Jag ska fotas för Playboy!"
När jag visade dem brevet från Hefner sa de:
"Du är kanadensare, du får inte jobba i USA."
Jag bara: "Va?"
Jag gick in på toa, bytte om, tog på en hatt och gick till ett annat bolag.
Där möttes jag av samma kvinna. "Bra försök."
Jag bara: "Gud."
Så det enda sättet var att åka med Greyhound bus.
Ibland kollar de en vid gränsen och ibland inte. Jag var jättenervös.
De kollade bara de framför och bakom mig, så jag kom till Seattle i USA.
Dagen därpå satte jag mig på planet till L.A.
"Ankomst.
Stiger av planet. Storstaden L.A.
Jag går direkt till killen med kaninskylten.
Väldigt diskret."
Det var Pride den dagen.
Jag ringde min mamma och sa:
"Bögar inte bara finns, de går runt i handbojor och rosa shorts."
Hon bara: "Du är framme!"
"Jag stiger ur limousinen, från framsätet, så klart.
Jag tackar orimligt mycket för att jag fick sitta där.
Det fanns ingen att prata med i baksätet."
Limon kör in bakom fontänen och så släpper de in en.
Playboy Mansion är i princip som ett slott.
"Marilyn springer ut och granskar mig från topp till tå.
Jag är säker på att hon
skulle skicka hem mig som jag ser ut.
Men hon säger: 'Vad kul att du är här.'
Jag är helt överväldigad.
Väggarna är fulla av fem meter höga bilder av nakna kvinnor."
Det var sex, droger och rock'n'roll och underground konstvärlden.
Jag tänkte: "Jag tror att jag vet vem det där är.
Är det Tony Curtis? Var det Scott Baio? Sean Penn?"
Vackra kvinnor i långa sidenklänningar.
Monique St. Pierre i kort hår, som Michelle Pfeiffer.
"En tjej i morgonrock springer fnissande förbi.
Sen kommer en till som jagar efter henne med ett champagneglas.
Wow. Så vackert.
Jag känner mig väldigt medelmåttig."
Jag hade blekta jeans och Nirvana-T-Shirt.
Jag var galen i strumpor med bollar bakpå.
"Det verkar som om de behöver färga mitt hår."
Jag köpte Sun-In och dränkte in skallen bäst jag kunde
för att få lite höggrader. Mitt hår fick samma färg som en dokumentmapp.
Det var ingen snygg färg.
Så det första de gjorde på Playboy
var att vira folie kring håret och fixa en mer naturlig hårfärg.
"Så här blond har jag aldrig varit förr, men jag är tacksam.
Jag känner mig både utvald och generad.
Vad gör jag här?"
Som ung var jag plågsamt blyg. Jag avskydde min kropp.
Jag hade sett Playboy.
Pappa hade dem, gömda under sina Kalle Anka.
Jag tänkte: "Vilka vackra kvinnor. Varför ser inte jag ut så?"
Jag tyckte alltid att killar och tjejer i skolan var vackra, men inte jag.
Och efter det jag gick igenom som barn
skämdes jag så mycket över min kropp och över det som hade hänt mig.
"Jag var 12-13 år och var med en kompis.
Hon var intresserad av en mycket äldre kille.
Vi gick till en kompis lägenhet. Hon och killen gick upp till övervåningen.
Jag spelade backgammon med hennes kompis på nedervåningen medan jag väntade.
Vi spelade ett tag, tills han sa att jag såg ut att behöva en massage.
Han var 25, jag var 12.
Han våldtog mig.
Det kändes som mitt fel.
Mamma grät jämt över pappa. Jag ville inte göra saker värre för henne.
Jag berättade inte för henne eller nån annan."
Jag försökte förtränga det, men det kändes som om det stod intatuerat i pannan.
Det kändes som om det stod "Jag hade sex" i pannan,
fast jag ville hålla det hemligt.
Och det var mina första erfarenheter av sexuella upplevelser.
Jag var väldigt förvirrad.
Det gjorde mig väldigt blyg. Jag blev väldigt självmedveten.
På min första Playboy-fotografering
tänkte jag: "Varför är jag så jäkla paralyserad av blyghet?
Jag är så trött på min bakgrund som har gjort mig så osäker.
Det är som ett fängelse. Jag måste bryta mig ut."
När de knäppte första bilden kändes det som att kasta sig ut från en bro
och falla ner i… Bara "klick"!
Det var första gången jag kände att jag hade befriat mig från nåt.
"Fotografering.
Först var jag blyg. I slutet av veckan hade jag kunnat springa ut naken.
Och jag undrade: 'Gör jag rätt?'
Jag kunde föreställa mig mig själv ur kamerans perspektiv.
När jag fattade var det askul."
Jag minns att jag var i fontänen och plaskade. Det var lite naket.
Jag kände sidenet, drog det över kroppen och fick gåshud.
Och då föddes en vild kvinna.
Det kändes som en portal till en annan värld.
Jag tänkte ta makten över min sexualitet. Och jag tog tillbaka den rätt ordentligt.
"Jag hoppade omkring, rullade runt och satte fingrarna i munnen.
Sen blev mitt hår min rekvisita.
Det var ju det enda jag hade på mig i slutändan.
Och skor. Hade jag skorna på kände jag mig inte naken."
Då insåg jag att det här var nåt jag kunde göra.
Det kändes som nåt jag var bra på.
Inte som i att jag var snygg, utan skicklig.
I de här Playboy-utviken är det som om jag spelar en roll.
Det är väldigt kul att göra.
Spela en roll. "Vad skulle du göra i den situationen?"
Men man är i den situationen.
Jag hade varit i L.A. i några veckor.
Då var det klart, tänkte jag. Jag har gjort Playboy. Jag åker hem.
Men dagen därpå bjöd Marilyn Grabowski med mig på lunch.
Hon sa att Hefner ville att jag skulle bli playmate. Jag bara…
Jag kunde inte… Det var så mycket att ta in.
Hon sa: "Du borde stanna i L.A. Du har en karriär här.
Kan du överväga det?"
Jag ringde mamma. Hon sa: "Gör det."
Jag sa åt henne att leva livet. Var fri!
Jag gjorde aldrig Playboy då ingen frågade.
"Kära dagbok, jag är långt ute på vischan.
Jag måste ta tre olika motorvägar för att komma till Hollywood.
Priset man betalar för ren luft.
Jag gillar att köra här.
Alla verkar veta vart de ska och vill komma dit fort.
Till och med tanterna kör i 80. Alltså 'miles per hour',
Jag fick min nya hund Star i dag. Han kommer att bli så älskad."
Jag skaffade en liten lägenhet.
Jag hade en tallrik, en gaffel och en sked. Inga möbler. Ingenting.
Jag satt där och tänkte: "Okej. Nu händer det."
"Jag borde inte kunna vara här.
Jag är ju från en isolerad småstad, med en alkoholiserad pappa.
Jag levde i en fantasivärld.
Jag klandrar inte mina föräldrar för min bakgrund.
Jag är tacksam för att jag fick många goda egenskaper ihop med de dåliga.
Jag är en överlevare. Puss och kram. Pamela."
PAMELAS FÖRÄLDRARS HUS
Det brukade vara… Det räcker nog så.
Nej, det här blir bra. Bra storlek.
De här är inte veganska.
Var är dina snyggt sittande klänningar?
Ingen behöver se min kropp längre.
Man ser rakt igenom den där.
En silhuett är smalare än verkligheten.
Mamma pratade jämt om skönhet, hår och smink och sånt.
Hon lärde mig att färga håret med sånt från apoteket.
Det tar typ två minuter.
Allt i Ladysmith ligger två minuter bort, trots trafiken.
Fem dollar för en låda. Jag gör det själv på 20 minuter.
Skandinaviskt blond, här kommer jag.
Förutom det blonda håret, brösten och plastskorna är allt äkta.
Jag har aldrig förr suttit framför ett intervjuobjekt och frågat:
"Kan vi prata lite kort om dina bröst?"
Vilka då? Vilka är de? Är det några jag mest hänger på?
Jag sa jämt att mina bröst hade en karriär och att jag hängde på.
Vill ni se dem? Jag bara skojar.
Nej, ni vill inte se dem nu. De är i dålig form. Ja…
- Var jag fick brösten fixade? - Ja.
Gud, vilken personlig fråga, men… Nu tar vi ett snack.
Jag kunde inte ljuga eller undanhålla nåt i intervjuer.
När folk frågade om jag hade opererats så svarade jag.
Sen var bollen i rullning.
- Du var väl inte underutrustad? - Nej.
Jag var i gymmet i Playboy Mansion
och såg kvinnorna där och sa: "Gud vilka kroppar! Helt otroligt!"
Jag minns att jag var med Kimberly Hefner som var gift med Hefner.
Hon sa: "De har opererat sig."
Jag bara: "På riktigt? Var skriver jag upp mig?"
Så var det med den saken.
Jag tog spontana beslut. Jag tänkte inte igenom så noga.
Varför var folk så intresserade av mina bröst? De hade inget nyhetsvärde.
Men jag var rätt naiv.
På den tiden var det nog rätt djärvt att säga sanningen.
När nån frågade sa jag: "Ja!"
- Har du gjort operationer? - Ja. Det här är implantat, Larry.
- Är det? Har du det eller inte? - Ja, det har jag.
Det var jobbigt, för jag kände: "Gud, seriöst? Pratar vi om det här igen?"
Men man kör på.
Ja.
Vilka vackra smycken.
Tack.
- Så mycket har skrivits… Blicken jag får… - Du har händerna så här.
- "Så mycket har skrivits." - Det var inte meningen.
Vem vill du vara, och varför?
Jag kan vara du.
- Varför jag? Jag är nyfiken. - Så att jag kan tortera dig.
- Fråga om dina implantat. - Ja, det funkar.
Jag förstår inte intresset.
Det är opassande att fråga kvinnor sånt.
Det måste finnas en gräns som folk inte korsar.
Jag hoppades jämt att det skulle hända nåt då jag kunde göra nåt
som kunde vara mer intressant för folk än min kropp.
Jag flyttade hit när jag började jobba för Playboy, så alla jag har träffat
träffade jag för att jag jobbar för Playboy.
Vem vet? En dag kanske jag kan bli skådespelerska.
"Den 21 maj, 1991. Jag gör en plan för min skådespelarkarriär.
Jag har stått tillbaka länge nog. Nu är det min tid i rampljuset,
inte som en sexsymbol, utan som skådespelerska."
Playboy var som min agent då.
Folk ringde Playboy för att be mig göra saker.
De ringde och frågade om jag ville provspela för Baywatch.
Det handlade den kaliforniska drömmen.
Jag är stolt över att vara stjärnan i Baywatch,
en serie om modiga män och kvinnor som jobbar som livräddare.
De försökte alltid få mig att provspela i Marina del Rey,
vilket låter exotiskt och avlägset.
Jag bara: "Det låter långt. Jag kan inte." Jag ignorerade det.
Susie och jag visste att hon var rätt. Hon ställde in 11 gånger.
Vi fortsatte med provspelningarna och sa: "Det finns en tjej ni måste se."
De sa: "Är du Pamela Anderson? Känd för att aldrig dyka upp?"
"Ja", sa jag.
Och hon hade så mycket energi
och så mycket personlighet. Det var henne vi ville ha.
Så det var så CJ kom till.
Och tagning!
Baywatch var mitt första skådespelarjobb.
Det var väl inget vidare. Jag vet inte vad jag gjorde.
Gud, förlåt, Mitch. Jag blev bara så överraskad.
Inte lika förvånad som jag blev.
Hur är läget, CJ?
Hur mår Larry?
Nämn honom igen och du åker tillbaka i floden.
Regissören sa bara: "Låtsas att det är på riktigt. Tagning!"
Håll ut!
Om nåt inte funkade sa de: "Fler fiskmåsar!"
Då kom kexspridaren ut med kex och en slangbella
och sköt upp kex i luften.
Skräm fåglarna, tack! Skräm fåglarna!
Det var toppen. Det kändes inte som jobb. Vi fick betalt för att hänga på stranden.
Vi insåg inte att programmet började bli så populärt.
Och vad gäller tittarsiffror ligger ett program i en klass för sig.
Det är världens populäraste tv-serie.
En av de första serierna från USA att visas i Kina.
Baywatch dubbas till mandarin. Inte för att det behöver översättas.
Man kan se programmet utan ljud.
Det handlade inte precis om storyn.
Och vad gäller ögongodis var ingen sötare än Pamela Anderson.
Hon gjorde slowmotionlöpning till en konstform.
Att springa i slow motion är väldig svårt att … lära sig.
Hon hade magnetisk utstrålning.
Vi visste att vi hade nåt annorlunda i Pamela.
Pamela!
Att åka till Europa för att göra reklam för Baywatch var galet.
Folk ramlade bakåt och nerför rulltrappor.
Jag kollade bakom oss och sa: "Vem är det som kommer?"
Jag såg henne! Hon är vackrare än på tv!
Min första gäst blev en internationell superstjärna tack vare Baywatch.
En applåd för Pamela Anderson!
En applåd för Pamela Anderson.
Pamela Anderson.
En av världens mest välkända stjärnor.
Den underbara Pamela Anderson.
"Hej, mamma. Det var fint att äntligen prata med dig i morse.
Jag hoppas det är ett bra år för alla i familjen.
Snart kanske jag kan köpa ett hus åt er. Det är min dröm.
Jag ska jobba hårt för att det ska hända."
Snabbare, älskling!
PAMELAS MAN
Jag har alltid ägt det här, men övergav det i 25 år.
Så det var ruttet och förfallet.
Men jag visste att jag behövde komma hem när föräldrarna blev äldre.
Sen kom covid, så jag sa: "Jag stannar."
Jag blev uttråkad och kände: "Jag måste bygga det."
Entreprenörerna kom och jag bara: "Han var gullig."
För tusan.
Jag gifte mig på julafton.
Men han är en bra kanadensisk kille. Normal.
Jag kände att jag kanske borde testa det.
Ja.
Vet inte.
Men ibland vet jag inte om jag lever eller är död.
Men det här är kanske precis rätt tid för mig att vara hemma.
En lekande lax som kommer hem för att dö. Nej, jag skojar!
Hemskt.
Nittonhundranittio?
Va?
Gud, det här är kul att läsa.
Jag gjorde en tårta på Marios 33-årsdag.
Det var länge sen.
"Den 8 januari 1990.
Jag saknar Mario Van P.
Jag vill bara bli älskad av en person och skämma bort honom totalt.
Jag vill nog att det ska vara Mario."
"Jag vaknade hos Mario, åkte hem för att byta om, åkte till Scott."
Förlåt, det var skumt.
Varför skrev jag ens ner det?
Gud förbjude att man gör en dokumentär en dag och upptäcker vilken hora man är.
Jag dejtade några andra skådisar, men bara i korta perioder.
Vem mer dejtade jag där? Det var en del män där.
Bara… Scott Baio.
Jag kanske köper en Hyundai. Av Scotts pappa, för 5 000 dollar.
Han var sur för att jag körde Scotts Mercedes.
Han sa att jag inte var värd en Mercedes än. Jag borde köra Hyundai.
Han var inte vidare snäll.
- Dean Cain? - Herregud.
Ja, men vi behöver inte gå igenom alla de där.
Eric Nies?
Gud! Ja, jag dejtade Eric Nies. Jag vet inte ens varför det tog slut.
Men du är väldigt kär i en fransman nu. Mon dieu!
- Vad heter fransmannen? - David Charvet.
- Åh, Charvet? - David Charvet.
- Är du där nu? Är det ditt livs kärlek? - Definitivt.
"Den 18 december 1992.
David sover inte i samma rum som jag längre.
Jag vet att det är slut mellan oss.
Jag kommer aldrig gifta mig. Jag vet det nu.
Jag kanske bor med mina föräldrar när vi blir gamla, så dör vi ihop.
Jag har i alla fall Star.
Vi har äntligen ledigt från Baywatch till i maj.
Pausen från serien har varit ett riktigt äventyr,
men jag älskar att filma vid stranden och havet.
Det är jag. Väldigt Pamela."
CJ Parker var baserad på mig.
Hon var som en romantisk hippie.
- Mitch, jag tror att jag är kär. - Åh nej, CJ. Kom igen. Inte igen.
Du träffade honom nyss.
Jag vet inte. Han lockar fram helt nya känslor hos mig.
- Det säger du varje gång. - Nej, det här är annorlunda.
Jag träffade Kelly Slater via Baywatch.
Han var min stora kärlek, faktiskt.
Han var så gullig, och så snäll mot mig.
Där är Kelly. När han hade hår.
Så stilig. Han är verkligen stilig.
Jag dejtade Kelly hela tiden. Vi var ihop mellan flera pojkvänner
och många av hans flickvänner. Men det var inte bara jag.
Jag vill tacka mina flickvänner… Min flickvän och mina vänner.
Han var absolut en hjärtekrossare.
Han var en fri själ. Man kunde inte gripa tag i honom.
Men man äger ingen.
Ingen äger nån. Man får låta dem vara sig själva.
Ibland är det bättre… inte med en själv.
"Jag vill hellre ha älskat för ett ögonblick än leva ett trist liv.
Jag älskar att vara kär och att vara sårbar och att ge.
Det är enda sättet att leva på. Sårbar"
Jag älskar att leva romantiskt varje dag.
Sylvester Stallone erbjöd en lägenhet, en Porsche och att vara hans tjej nr. 1.
Jag bara: "Finns det en nummer 2? Näpp."
Han sa: "Bättre erbjudande än så får du inte i Hollywood."
Jag ville vara förälskad. Inget mindre än så.
Säg hej!
Jag var delägare i klubben Sanctuary.
Det var nyårsafton och jag var med min bästis Melanie.
- Melanie! - Hej.
Och Tommy var där.
Mötley Crües trummis Tommy Lee.
Rockern Tommy Lee.
Mötley Crüe-trummisen med värsting-imagen.
Alla fick en Goldschläger-shot för att fira.
Tommy trodde de var hans, så han hoppade över alla
satte sig bredvid mig och slickade mig på kinden.
Jag slickade Melanies ansikte och så vidare.
Efter den kvällen ringde telefonen jämt.
Han lämnade meddelanden som: "Min salami har ett namn: E-N-O-R-M"
Jag svarade inte.
Jag var så upptagen då och filmade varje dag.
Jag jobbade med Baywatch och Playboy.
Jag var ute en dag och telefonen ringde hela tiden.
"Tusan. Det kanske är min agent."
"Hallå? Tommy?"
Han lät väldigt ledsen. "Hej", sa han.
Jag sa: "Förlåt att jag drog, men jag är väldigt upptagen. Jag ska till Cancún."
Han sa: "Utan mig?" Jag sa: "Nej. Du kommer inte till Mexiko.
Jag har ett fotojobb." Han sa: "Vi ses där."
Jag sa: "Kom inte." Han sa: "Jag kommer. Jag hittar dig."
Jag bara: "Shit!"
När jag kom dit sa jag till alla att inte släppa in nån tatuerad kille på hotellet.
Vi är i Cancún! Helt jäkla otroligt.
FEBRUARI 1995
Det är dit vi ska i kväll. La Boom. Det ligger nånstans där borta.
Och Tommy lämnade meddelanden. "Jag är i Cancún nu, här är mitt hotell.
Jag är här med några kompisar. Jag ska hitta ditt hotell."
Jag var nervös. Till slut sa jag: "Vad kan gå fel?
Vi åker i morgon. Vi ringer honom och festar med killarna i kväll."
Berömda sista ord: "Vad kan gå fel?"
Så vi åkte till La Boom. Det är super-techno.
De går in. Jag ser dem och frågar min kompis: "Vem är Tommy?"
De hade vita linnen, kedjor och jeans allihop.
De ser likadana ut.
Och min väninna Alexis sa: "Den där."
Vi drack champagne. Vi lade ecstasy i min. Det hade jag aldrig testat.
Mina pupiller var så här stora.
Jag har ljusa ögon. Jag tyckte att det var så coolt.
Resten är rätt luddigt. En lycklig luddighet.
Vi kände oss oövervinnliga.
Senare den kvällen tittade han på mig och sa:
"Vill du gifta dig?" Jag bara: "Ja."
Han sa: "Har du känt så här förut?" "Nej, aldrig", svarade jag.
"Okej", sa han och tog sin kompis döskallering
och satte den på mitt finger. Så var det bestämt.
Vi satt i båset i timmar och planerade bröllopet.
"Tommy och jag kunde inte hålla oss ifrån från varandra.
'Varför inte?' tänkte jag. Ny kula. Det blir ett äventyr.
Från den stunden var allt en saga, min saga."
- Hej, älskling. - Hej, finis.
Folk gifter sig efter två år och säger: "Nu gillar jag dig nog för att gifta mig."
Alla förändras varje dag.
Så man måste vara rätt modig.
Whoo! Vi ska gifta oss i dag.
- Jag vet. - Vad sägs om det?
- Grymt! - Japp.
Vi gifte oss efter några dagar i Cancún.
Hej, ljuvliga tjej.
Några av de som hängde med oss på La Boom var på bröllopsfesten.
Min brudtärna var nån vi träffade på klubben den kvällen.
Vi låg på solstolar och smuttade på Chi Chi.
Jag gifte mig i bikini, Tommy i surfingshorts.
Jag är lyckligast lottad i världen.
Min vackra make. Mums.
Vad är problemet?
Jag vill inte vara snål,
men vi borde köpa vodka, för en sån här kostar typ åtta dollar.
Vad är klockan? Den är kvart över tre.
Vi har druckit två flaskor champagne.
- Och vi har slut på vodka? - Små Coronitas!
- Coronitas! - Coronitas!
Jag frågade: "Vad är vårt efternamn?"
"Lee", svarade han. Jag bara: "Är det inte Tommy Lee Jones eller nåt?"
Han bara: "Nej! Det är nån annan."
Gullet.
Jag filmar din rumpa.
Hej, snygging.
Tommy var annorlunda. Det var inga hemligheter eller bedrägerier, inget spel.
Det var bara pang på, ömsesidig, explosiv kärlek.
Mums.
Det är min älskling.
Kolla in tårna.
Helt sandiga.
Nej. Jag gillar det. Låt det vara kvar.
Kyss mig.
Hej då, Cancún.
Men jag dejtade Kelly Slater då.
Jag skulle träffa honom i Florida och träffa hans familj.
Jag ringde och sa att jag hade gift mig. "Va?"
Det var hemskt.
På flyget hem till L.A. frågade jag Tommy: "Äter du ägg?"
Vi visste ingenting om varandra.
Det blev en av världens vildaste, vackraste kärlekshistorier nånsin.
Det var så mycket paparazzi när vi landade.
Det var galet.
Alla var chockade.
Pamela och Tommy gifter sig efter bara fyra dagar tillsammans.
En fyra dagars uppvaktning på Cancúns stränder.
Tommy och Pam kunde inte vara lyckligare just nu.
De är lyckligt nygifta.
Vissa har påstått att Pamela Anderson
kommer att få en lugnande effekt på Tommy Lees vilda hårdrocksliv.
- Snart. Vi vill ha barn. - Ja.
Vi flyttar in i dag.
Vem är du?
Upp med dig, sömntuta.
Jag spelar in allt.
Mitt sovrum.
Tillfälliga gardiner fördragna på grund av stalkerazzi.
På den tiden filmade vi allt. Vi hade kameror jämt.
Man fyller bandet, lägger undan det, märker det och tar ett nytt.
Det var stunder jag är glad att vi fångade.
- Vi måste göra mig på smällen. - Jag vet.
Jag försöker.
MAJ 1995 FILMFESTIVALEN I CANNES
Det var första gången i Cannes för mig.
Vi var där för att berätta att vi skulle göra Barb Wire.
Barb Wire var min enda riktiga filmroll.
De flesta på presskonferenserna här är filmkritiker
med välformulerade frågor om filmskapandets konst.
Så var inte fallet hos Pamelas.
Försöker du att bli gravid? Hur många barn vill du ha?
Hur många? Två eller tre.
- Två eller tre barn. - Två.
Två. Ja, vi jobbar på det.
Barb Wire-grejen var galen innan vi ens börjat filma.
Men efter filmfestivalen i Cannes ändrade de allt,
för de trodde att den skulle bli enorm. De bytte regissör och handling.
Jag vet inte ens vad filmen handlar om. Ingen aning.
Kameran går.
Och tagning.
Jag borde blåsa skallen av dig här och nu.
Jag hade BWR, Barb Wire-rösten.
Jag försökte prata väldigt lågt.
Kalla mig inte "babe".
Jag bara: "Det låter hemskt."
Jag filmade jämt. Jag filmade Baywatch på dagen
och Barb Wire på kvällar och helger.
Läget?
Men under inspelningen av Barb Wire fick vi veta att jag var gravid.
Vi fixade barnkammaren.
Vi är så taggade.
Vad gulligt!
Det är vårt första barn, så vi får se hur det förändrar mitt liv
och tar upp min tid.
Alla sa: "Vi vet att du är gravid, men
du måste kickboxa i 43 cm-korsetten och jobba 18 timmar per dygn."
Sån är branschen. Och jag sa: "Jag klarar det här."
Där är de. De jobbar hårt.
Jag har tur som får göra en film. Jag vill göra fler.
"Det känns så spännande med min karriär. Jag ha mer.
Jag ska bli den bästa skådis jag kan.
Jag tänker inte ge upp."
Det är en utmanande, krävande roll och det finns en gräns för vad man orkar.
Kroppen har sina gränser.
Det var en gång när jag inte mådde bra på inspelningen.
Hon såg hemsk ut när hon kom. Hon var blek och darrade nåt fruktansvärt.
Jag hamnade på sjukhus och de sa att vi hade fått ett missfall.
Jag minns att Tommy sov i sjukhussängen med mig.
Vi var helt förkrossade, för vi ville verkligen bilda familj.
ANDERSON OCH LEE FÖRLORAR SITT BARN
När vi lämnade sjukhuset
blev vi förföljda av paparazzi och blev lite utom oss.
Tommy försökte undvika paparazzi. Han försökte väja. Vi kommer ingenstans.
Jag ber honom: "Snälla, stanna." Sen bara: "Skit samma!"
Och jag slog upp dörren och min dörr träffade paparazzons dörr.
Jag fick nog.
Vi hoppar på bilen och Tommy körde kängan genom vindrutan.
Det var galet.
Vi bara: "Håll er borta, allihop."
Jag var väldigt upprörd efter det och fortsatte jobba.
Det var det svåraste, att försöka komma in i filmen igen, tillbaka på banan.
- Sen kom ryktena om att du tar droger. - Jag fick missfall.
- Barb Wire gick inget bra. - Nej.
Det är på flera sätt ditt första misslyckande.
Den blev inte den kassako alla hade väntat sig.
Men efter missfallet tänkte jag inte på Barb Wire.
"Jag är så deprimerad.
Jag tog vad som fanns framför mig för att dämpa smärtan.
Jag fick aldrig bearbeta sorgen över att förlora mitt första barn.
Jag är förkrossad."
- Därför…. - Vad är det?
Halloweenfest? Det här var före Dylan. Här är Tommys 37-årsfest.
Nej, rör inte…
- Ska den stå på nåt annat? - Ja.
Det måste vara trean. Förr var det trean.
- Trean en gång. - Där.
- Okej, tryck på play. - Okej. Visst.
PAMELAS SÖNER
God jul!
Vi är på Mainsborough Hotel där vi bor och det är grymt.
En dubbeldäckare!
DECEMBER 1995
Det där har jag filmat förr.
Det är… Det är lugnt.
Vi lär oss allt om öl. Och jag dricker det här.
- Vad bra. - Vatten!
- Filma mig med bullen. Filma gravidmagen. - Skjut ut den.
Vi blev gravida igen.
Jag blev så glad.
Min fru verkar ha det toppen.
Det är ingen bra dag. Jag mår illa.
Jag mår helt jävla underbart varannan dag. Men då filmar man inte Pamela.
Om mamma inte får sitt te skäller hon på mig.
Du dricker, så jag är redan arg.
Jag kysste honom.
- Jag vet inte vad som hände. - Kyss mig.
"Tommy. Han är kärlek, sex, rock och roll, och omtänksam.
Glöm inte talangfull, romantisk och hemsk på fyllan."
Krön mig.
"Vi är vilda och hoppfulla
och kan ha ett unikt sätt att leva som är rätt för oss."
Fish and chips med vinäger.
- Vad gör jag av de här? - Lägg dem över brösten.
- Wow! - Ungefär samma storlek som bröstvårtorna.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Hur mycket?
Ja.
Hej då.
Tryck på fadern.
Och nu trycker du… Nej. Tummen nu.
Kolla vad du gjorde med mig.
"Den 20 mars 1996. Jag undrar hur vårt liv kommer att bli.
Jag ser fram emot att leka med vår lilla bebis."
- Pappa dricker redan öl. - Pappa dricker redan öl.
Ja, för pappa är så jävla taggad nu.
Det är jag!
Brandon är där inne. Jag ser min navel där.
"Jag känner hur Brandon rör sig.
Det är häftigt.
Jag har en liten person i mig som är beroende av mig.
Jag älskar honom så mycket. Jag ska bli världens bästa mamma nånsin."
Alla paparazzi-killar är där ute.
De suger.
Filma paparazzi. De var runt hela huset.
De hängde i träden och väntade på bebisen.
- Det är galet. - Ja, det var hemskt.
Nån blir pappa om några dagar.
I kväll får vi Brandon!
Den 1 juni.
"Det är olidligt spännande."
- Kommer han älskling? - Jag vet inte.
"Mitt livs häftigaste ögonblick kommer att hända här hemma,
i vårt sovrum.
Vårt vackra barn Brandon Thomas Lee ska födas."
JUNI 1996
- Hej, mamma. - Hej, älskling.
Grattis!
Vi har gjort en burrito.
Sjutton timmar naturlig födsel.
Hej, Brandon.
Hej där.
Det är pappa och mamma.
Han leker med pappa.
Älskling, du är pappa.
Det är ett helt nytt liv nu.
Han föddes kl. 3.05.
Klockan 3.02, tror jag.
Det var väldigt sent, det är allt jag vet.
Det var en lycklig tid i mitt liv.
Men vi insåg inte att allt skulle förändras.
Okej, säg hej då.
Hej då.
Det sker sakta men säkert.
Karpdammen.
Vi höll på att bygga om.
Vi hade ett kassaskåp stort som ett kylskåp i garaget.
Det var ett vapenskåp bakom en madrasserad vägg.
Tommy hade sina vapen där, jag hade bikinin jag gifte mig i.
Jag hade korkarna från alla champagneflaskor där.
Såna knäppa grejer.
Hallå, ers häftighet.
Vi var i huset dag och Tommy skulle hämta nåt ur kassaskåpet.
Han kom tillbaka och sa: "Det måste vara ett skämt. Var är kassaskåpet?"
Han tittade på min assistent John Roberts.
John sa: "Va? Är du galen? Ingen aning." Vi gick ner dit, och det var borta.
Jag var rådvill. Jag ringde polisen.
INBROTT TOMMY & PAMELA
Vi gjorde en polisanmälan.
Men inget hände.
Vi hade ingen aning om när det stals eftersom bygget hade pågått så länge.
Det stals nån gång under en sexmånadersperiod,
så vi visste inte att det var försvunnet.
Vi visste inte att nåt där inne var nåt som kunde skada oss.
Älskling, jag spelar in dig.
Men en dag fick vi nåt i posten. Det var insvept i brunt papper.
Tommy öppnade det.
Det var ett videoband.
Tommy bad mig att gå upp på övervåningen medan han tittade.
Inte jag, jag har aldrig sett det.
Senare kom han upp och sa: "Det här blir jobbigt.
Det är en video på oss som har sex."
Herregud.
Vi insåg att de har våra hemvideor. Det var "fan också"-ögonblicket.
Vi var nygifta.
- Jag älskar dig, Tommy. - Jag älskar dig.
Vi var nakna jämt och filmade varandra på semestrar och sånt.
Vi bara larvade oss.
Han tutar med sin penis.
En begåvad man.
De tog allt naket de kunde från olika Hi8-band
och klippte ihop det.
Var är pappa?
Men vi visste inte vem som skickat bandet.
Nu kör vi. Fångad på video.
Om nån ser det här, dra åt helvete.
Om nån stjäl det här hamnar ni i helvetet.
Så jag stängde av det och skickade tillbaka det.
Brandon!
Strax därefter…
Hallå?
…fick vi ett brev från Bob Guccione från Penthouse.
Han erbjöd sig att köpa det.
Han sa: "Jag ger fem miljoner dollar kontant för rättigheterna."
Vi sa: "Dra åt helvete. Ge tillbaka våra band."
De var inte ämnade åt nån annan.
Vi hade ingen aning. Vi trodde att det skulle sluta om vi fick tillbaka dem.
Vi kunde inte navigera, för ingen annan gick igenom nåt sånt.
Vi hade inte manualen
för hur man skulle få tillbaka allt eller få det att försvinna.
Några veckor senare tittade Tommy på nyheterna och sa:
"Okej, det här kommer att göra dig upprörd."
Han sa att det finns en tjej på Tower Records som imiterar mig,
Nån porrstjärna står utanför och signerar Pam och Tommy-band.
Det var överallt i skvallerpressen och tidningarna. Bandet är ute.
FÖRSTA VUXEN-VIDEON! HÅRD VERSION
TOMMY LEES HEMVIDEO
En sån kränkning.
Vi är arga och sårade och upprörda.
SMEKMÅNADSVIDEO
Vi känner oss kränkta.
Nåt psykfall massproducerade det och spred det över hela världen.
Ångrar du att du har exploaterat kändisar eller andras liv?
Nej. Vi har inte gjort nåt negativt.
Pamela, kan du stanna?
Pamela, en kommentar, tack…
När det stulna bandet släpptes blev vi stressade.
Det var paparazzi överallt.
Det var vår första utekväll sen jag fick Brandon.
Vi gick till Viper Room. Mina föräldrar vaktade Brandon.
När vi gick hade jag kameran rakt i ansiktet.
- Hör du! - Stick, för fan!
Hör du, Tommy!
Dra åt helvete!
Tommy, in nu!
Sen blev vi pepparsprejade.
- Hur vågar du spraya pepparsprej? - Jag sprejade inget.
- Du är en knarkare. - Hur vågar du?
Var är ditt barn vid den här tiden?
- Med min mamma! - Var är ditt barn?
- Med min mamma! Jag ska döda dig!
Ditt jävla rövhål!
Du förtjänar det, Tommy! Ditt jävla as!
Ingen av oss visste hur vi skulle hantera det.
Vem vet hur man hanterar sånt?
Men vi var tvungna att göra nåt.
Vi var tvungna att i alla fall försöka kämpa. Det stals från vårt hem.
Folk borde inte få stjäla från ens hem och sen sälja det inför hela världen.
Ett band stals från Tommy Lee och mig.
IEG säljer bandet olagligt över hela världen utan mitt eller Tommys samtycke.
Vi har inte fått nåt eller skrivit på nåt kontrakt som ger dem rättigheterna.
Vid nåt tillfälle kontaktade Ed Masry, advokaten i Erin Brockovich, oss
och sa att han skulle ta fallet. "Visst", sa vi.
Pam och Tommy är definitivt offren i historien om bandet. Tveklöst.
Det har utnyttjats över hela världen och alla tjänar pengar på det.
I det här stadiet av mitt liv är det särskilt fruktansvärt.
Jag känner att vi tar dem. Det ska få betala, för det är olagligt.
Jag vill att det ska vara känt
att Pam och Tommy tackade nej till fem miljoner dollar kontant.
De ville inte släppa det.
Jag kämpar för alla kändisar vars privatliv har kränkts.
Jag tänker kämpa, inte bara för mig själv och mina barn,
utan också för att det de gör ska betraktas som ett brott.
Det var ett stort fall rörande rätten till privatliv.
Det var ett viktigt fall för att skapa prejudikat.
OKTOBER 1997
När de muntliga förberedelserna började var jag gravid igen.
Jag var orolig att det skulle påverka bebisens hälsa.
Jag visste inte att jag skulle bli totalt förödmjukad.
Jag kom in i rummet. Alla killar höll upp nakenbilder på mig.
Advokaterna sa: "Du är i Playboy, du har ingen rätt till privatliv."
Och det var lite chockerande, men…
De frågade om mitt sexliv.
Jag tänkte: "Varför ifrågasätter de min sexualitet,
mina preferenser och kroppsdelar,
och var jag föredrar att älska när det rör stöldgods?"
Det fick mig att känna mig som en hemsk kvinna,
bara ett stycke kött.
Att jag inte borde bry mig för att jag är en sån hora, typ.
De hade inget medlidande med mig.
De tyckte: "Hon är i Playboy, hon gillar att vara naken offentligt."
Det var mitt val att vara med i tidningen.
Playboy stärkte mig.
Men i det här fallet kändes det som en våldtäkt.
Inte för att dra upp nåt tungt från min barndom,
men när den där killen överföll mig kändes det som om alla skulle veta.
När bandet blev stulet kändes det så.
De muntliga förberedelserna var brutala.
Jag såg på dem och undrade: "Varför hatar de mig så mycket?
Varför hatar de här vuxna männen mig så mycket?"
Jag vet inte hur länge jag vittnade, men de villa träffa mig om och om igen.
Jag sa till Tommy: "Jag orkar inte längre."
Det här skulle ha tagit åratal av kamp.
Vissa hade kämpat in i döden, men jag är gravid.
Jag vill inte att det här ska påverka barnet.
Vi hade haft ett missfall. Vi var rädda att det skulle ske igen.
Vi tänker inte sätta Dylans liv på spel, för det höll på att bryta ner mig.
Jag var helt förkrossad.
Men jag blundade och skrev under.
LEE FÖRLORAR RÄTTIGHETERNA TILL SIN VIDEO
Lees släppte sin stämning mot cybersexföretaget IEG.
IEG spelar nu upp videon
som nu sprids snabbt och redan finns tillgänglig på flera internetsidor.
Det var i internets barndom. Vi tänkte inte på sånt.
Vi visste inte att det skulle nå hela världen på ett ögonblick.
Det var den första virala videon.
Det finns en gräns för hur många DVD:er man kan sälja,
men på internet finns det i oändlighet.
Seriöst? Ska hela världen se det?
KÄNDISAR KOMMER ATT FÖRBLI NAKNA PÅ NÄTET
Människor över hela världen går ut på internet
för att se Anderson/Lee-sexbandet,
vilket ger cybertrafikstockningar på flera sidor.
- Deras mest intima ögonblick… - Tog nätet med storm!
- Sett av miljontals främlingar… - Det privata är nu offentligt…
Vi tjänade ingenting på det.
Jag hatar när folk säger att vi accepterade,
för vi sa åt alla att dra åt fanders.
Om nån tittar på den, köper den eller säljer den är det bara patetiskt.
Man kan inte sätta ett pris på smärtan och lidandet det innebar.
Visst, kör på. Alla driver med oss.
Driver? Vad pratar du om?
Jag är chockad.
Tommy Lee och Pamela, Pamela och Tommy Lee…
Jag var slutklämmen i många skämt i flera pratshower.
Enormt förnedrande.
Det är inte kul. Det är fruktansvärt för oss.
- Men du… Är det? - Ja!
Älskar de en på ett sätt så är klart.
Ett sexband, sen har man fått den imagen.
- Jag har den på DVD. - Jaså?
- Jag behöver en skarp bild. - Finns den på DVD?
- På DVD? - Det är det. Vad patetiskt.
Efter det var det som om parodibilden befästes.
Man blir en karikatyr.
Den image jag hade hamnade på dekis.
Världens mest kända sexikon.
Vet du min favoritdel?
- Visst har hon en fin vagina? - En fitta som dunkas på…
En image hon glatt exploaterar i tv.
Det var annorlunda för mig än för honom.
Tommy är en rockstjärna.
Det bidrar till den galna imagen och allt.
Men jag visste att min karriär var över.
- Jag har alltid älskat sagor. - Vill du bli en seriös skådis?
- Jag är en seriös skådis. - Jag menar…
Jag hoppades kunna få en mer seriös karriär.
Men jag fick göra en karriär av spillrorna.
Sen gick det som det gick.
Jag mår inte så bra.
Jag vill uttrycka det så gott jag kan, för det är svårt.
Ibland undrar man varför man pratar om det igen,
men det är en del av det vi gör, och…
Det är bra att få det sagt ett par-tre gånger med mina egna ord.
Jag har romantiserat det förflutna.
Nu när vi pratar om det minns man några varningstecken.
Men om jag inte tänker för mycket på det var det en perfekt relation.
Tommy kom varenda dag.
Han är här varje dag. Han bor i princip i min vagn.
Jag var i min husvagn under Baywatch, och han smög in för att vara med sin fru.
Tommy var så svartsjuk.
Jag tyckte att det var gulligt. Jag trodde att det var så kärlek var.
Vad romantiskt.
"Det är min sista säsong av Baywatch.
Jag var tvungen att kyssa David Chokachi, men jag sa inget till Tommy.
Han blev ursinnig.
Han kom och sönder min husvagn. Han slog hål i ett skåp med näven.
Jag bad om ursäkt för att jag inte berättade. 'Ljuga', som han såg det.
Jag sa att det inte skulle hända igen."
Han visste när han skulle dyka upp. Han kollade dagsschemat.
Han såg vilken scen hon var i.
Han hade nog manuset och dök upp till scenerna
som han kunde bli förbannad av.
Om Baywatch-teamet fick syn på Tommy ändrade de dialogen och scenen.
Han satt alltid synligt bakom kameran. Tommy var alltid där.
Det var för mycket.
Jag jobbade jämt.
Och vi hade två vackra barn, så hade fullt upp med dem.
Tommy fick nog lite av en förlossningsdepression.
Hej, Dylan! Glad Alla hjärtans dag. Där är blommorna mamma fick av pappa.
Det var en hemsk kväll då Tommy bara vaggade på golvet.
Brandon grät i lekhagen och jag höll Dylan.
Men Tommy sa: "Jag vill ha tillbaka min fru."
Jag visste inte vad jag skulle göra och sa: "Hjälp till för fan.
Väx upp. Det handlar inte om dig längre." Jag hade aldrig pratat så med honom innan.
Jag kände inte igen honom. Han svartnade.
Då började jag hyperventilera, rädd.
Brandon darrade och skrek och höll mig i benet.
Jag ringde larmcentralen och lade av luren.
TOMMY LEE ÅTALAD FÖR MISSHANDEL MOT FRU OCH BARN
Lee greps i parets hem i Malibu
och står åtalad för misshandel mot fru och barn.
Han påstås ha sparkat sin fru medan hon höll parets nyfödda son.
Skadorna de såg på Pamela var en skada på högerhanden,
en trasig fingernagel och även blödning i handen.
Vi såg också att hon hade en rodnad i nedre delen av ryggen.
Hon avböjde vården polisen erbjöd.
Rockmusikern släpptes mot en halv miljon dollar i borgen,
men är förbjuden att ringa eller närma sig sin maka.
Jag saknar min familj väldigt mycket. Jag är ledsen att det här händer oss.
Jag slog aldrig Pamela.
Att greppa tag i en kvinna och ruska om henne är inte heller okej,
men det var vad som skedde.
Varför gjorde du det?
Jag menar, vad var det med din ilska som fick dig att agera ut den fysiskt?
Det är mycket stress.
Vi har gått igenom en massa saker, sexband som dyker upp, postpartum
och två nya bebisar.
Tommy är på tredje plats i stället för första.
Jag vet inte hur jag ska hantera det. Lägg ihop allt så får ni en kille som…
Hela bråket den kvällen hade sin grund i att jag ville ha lite kärlek.
Mötley Crües trummis Tommy Lee fördes bort i handbojor
efter att ha dömts till sex månaders fängelse.
Jag är glad att han tog ansvar för det här.
Det är första steget mot läkning.
Tycker du att han förtjänar sex månader?
Vad tänkte du när du satt i fängelset om att Dylan, sex-sju veckor,
låg i Pamelas famn?
Efter sex-sju veckor, kunde ödet ha gjort att du bara hade en son i stället för två.
Har du tänkt på det?
Inte då. Efteråt, absolut.
Om du hade chansen att be om ursäkt, skulle du be om ursäkt?
Det har jag. Jag bad om ursäkt flera gånger.
Jag ville avsluta äktenskapet, men inte han. Jag har hans brev från fängelset.
"Tänk dig dig här", och så
Brandon, Dylan, Tommy och Pamela. Ja.
Jag kan inte läsa dem. Det är för mycket. Jag vet inte.
Han kämpade för att vi skulle hålla ihop.
Jag fick dela upp skilsmässan när han inte skrev under.
Han trodde att vi kunde ta oss igenom det. Jag tog barnen och sa nej.
Det var ingen gråzon för mig. Det gick inte.
Ja.
"Jag har aldrig älskat nån så starkt.
Och med starkt menar jag att jag älskade hans själ.
Det känns som om en del av mig har dött."
Där borta ligger San Fernando Valley.
Var är vi?
- Vi bodde i Wayne Gretzkys hus. - Du skojar.
Hej, finis!
Det var när jag flyttade, antar jag. Pappa kan nog ha suttit i fängelse då.
Hemskt. Jag hatar det.
Natti, natti.
Där är han!
Dylan ser ut som en docka!
Dylan! Le, babyn.
"Den 17 oktober 1998.
Min lilla Dilly."
Jag ser inte Dylan!
- Där är han. - Han har en hatt som farfar.
"Jag var tvungen att skriva till dig, lilla gubben.
Du har sett mycket på nio månader och jag ville skriva till dig
så att du en dag kan läsa det här och förstå hur vi hamnade där vi är."
Dylan, du har inte sett dina bebisgrejer. Kom!
Jag har den här. Från när vi flyttade in.
Säg: "Jag är Dilly-do."
- Jag Dilly-do. - Och jag älskar dig!
Jag är söt och Brandon är som en liten djävul.
Det var du.
PAMELAS SON
"Din pappa Tommy Lee Bass och jag
gifte oss efter att ha känt varandra i fyra dagar.
Kärlek vid första ögonkastet."
Den här mobilen har han när vi spelar in Baywatch.
Mammas behå.
Visst är den fin?
"Jag hoppas att mamma och pappa kan bli vänner en dag.
Men jag är hellre ensam än lever under de missförhållandena igen.
Du ska alltid få vara på en säker plats."
Det var tufft när jag och Tommy separerade och de inte träffade sin pappa så mycket.
- Jag försöker sova! Ut med dig nu! - Så pratar man inte med mamma.
- Värmer du rumpan? - Ja.
"Dylan, du ligger bredvid mig när jag skriver det här i mammas stora säng.
Jag älskar dig så mycket att jag gråter.
Jag har märkt din lilla panna med mina tårar."
Va?
Säg hej då till Lake Tahoe.
Här kommer privatplanet. På Bob Segers jetplan.
Yo, ho, ho, ho!
Det finns bara en ho här.
"Bara en ho här!" Åh nej!
"Min mamma lärde mig det viktigaste jag har lärt mig.
När man blir sårad har man två val:
Att stänga av och bli bitter
eller att älska mer och hålla ut.
Kärlek är bästa medicinen.
Jag väljer kärlek."
Jag har alltid gillat djur.
Jag kände att jag kunde lita mer på djur än på människor.
Sen bandet blev stulet har jag alltid ifrågasatt allt och alla.
Jag fick sällan nån respekt.
"Folk har alltid projekt åt mig, men det är oftast väldigt sexuella roller."
Och ibland är jag väldigt fast i att vara en karikatyr.
Jag kommer på mig själv med att leva mer så än som mig själv.
"Jag vill ha mer. Jag behöver mer.
Jag vill vara stolt över mina prestationer."
Jag tröttnade på att jämt prata om mina pojkvänner och bröst.
Men om jag kunde koppla det till djurrättsaktivism
eller miljöaktivism så hade det en mening.
Så jag slog mig ihop med PETA.
Den här McDonald's har haft köttfria burgare på sin meny ett tag,
så det är inget nytt.
Det nya är den här enorma PETA-affischen
där Pamela Anderson uppmanar New York-bor att äta vegetariskt.
Aktivism är sexigt.
Man måste vara modig och använda det man har.
Hu går det för VIP? Överskrider ni budgeten?
Ja. Bara inte på mina kläder.
Nej, där sparar du in. Det säger sig självt.
Jag har lärt mig att avleda.
"På tal om det, låt oss prata om…"
Det blir kallare. Folk kanske tar på sig pälsar.
Ingen skulle bära det om de kände till lidandet bakom.
I London använde Pamela en boksignering till att be om underskrifter
till att använda fuskpäls i hattarna vakterna bär vid Buckingham Palace.
För varje autograf hon skrev bad hon fansen att återgälda tjänsten
och skriva under PETA:s namninsamling till drottningen.
Comedy Central bjöd in mig till Roast, och jag sa ja,
men bara om de gav 250 000 dollar till PETA.
Vi älskar dig, Pam. Tack för inbjudan.
Tack för att låter dig dras över inför en kamera en sista gång.
Det var så plumpt. Det var verkligen inte min humor.
Jag gick igenom det här för att hjälpa PETA.
Jag vill tacka dem för deras otroliga arbete.
Jag måste prata om sånt jag tycker är viktigt, så det var en kompromiss.
Media är mäktigt och ett verktyg.
Jag blev redan retad och hånad.
Jag ville ta det och använda det till nåt bra.
KREML, MOSKVA , RYSSLAND (2016)
President Vladimir Putin blev en överraskande allierad.
Jag skrev till honom och bad honom stoppa importen av sälprodukter
eftersom det var 95 % av marknaden
och kanske kunde stänga ner den kanadensiska säljakten,
vilket är ett av mina stora mål. Så han gjorde det.
Han gjorde det olagligt att importera sälprodukter.
- Okej. - Ja.
Några relationer med Nordkorea?
- Kim Jong-Un? - Nej.
Inte än.
Ett drag av medkännande framåtanda.
Medvetenhet och utbildning är det viktigaste…
Hon vill alltid använda sin röst för människor och djur som saknar röst.
Han gav ett fantastiskt och generöst erbjudande.
Det har gjort att hon har hamnat i kontroversiella lägen.
Wikileaks grundare Julian Assange riskerar dödsstraff
om han döms för att ha publicerat regeringshemligheter via Wikileaks.
Jag träffade Julian Assange via min vän Vivian Westwood.
Hej, ms Anderson. Hur mår han?
Varje gång jag var i London pratade vi i fyra timmar.
Jag sa att internet var dåligt och han sa att det är bra för att man kan lära sig.
Då kan man fatta ett välinformerat beslut.
Att ljuga är enligt mig det mest skadliga folk kan göra mot varandra.
Jag gillar att veta att det finns nån som vikt sitt liv åt jakten på sanningen.
Han tror på rättvisa, på ärlighet
och på att avslöja vad regeringar gör för att folk har rätt att veta.
Hon är inte rädd för att hamna i trubbel för sånt här.
Jag säger jämt: "Snälla, gör inte det där.
Vi vill inte ha den uppmärksamheten längre.
Kan vi få lite lugnt och ro?"
- Hur mår familjen? - Bra. Pojkarna mår toppen.
Har de sett bilder på dig i Playboy?
- Nej! - Okej.
När jag var i Playboy tänkte jag inte att jag snart skulle få barn
och att det skulle bli pinsamt när de växte upp.
Jag planera att berätta när de var gamla nog.
Men jag fick aldrig chansen,
för de fick veta det innan jag hann berätta.
Dilly.
Dylan!
Men ett band av ens föräldrar som har sex är nåt helt annat.
När jag var liten kände jag att alla visste saker om mig och min familj
de aldrig borde ha vetat.
Och alla hade en snuskig liten hemlighet om min familj.
Jag minns i skolan att om nån nånsin nämnde min mamma
var jag väldigt snabb att slåss.
Jag blev helt rasande.
Sidekick, låg näve, hugg.
Wow.
Jag minns en dag efter skolan
när Dylan kom hem i tårar och sa: "Mamma, varför gjorde du bandet?"
Jag sa: "Gud, seriöst? Vi gjorde ingen sexvideo."
- Hur kom bandet ut? - Det blev stulet.
Det började cirkulera rykten om att Pamela och Tommy hade läckt bandet
för att stärka sin publicitet.
Folk trodde att vi hade gett ut det av nån löjlig anledning.
För sen blev det en trend att kändisar gjorde sig populärare med sexband.
Så vi stoppades i den kategorin.
Och folk påstår än i dag att vi tjänade pengar på det,
vilket aldrig var fallet. Vi fick ingenting.
Ångrar du ibland att du inte tjänade pengar på det stulna bandet?
Nej, jag skulle aldrig sälja det. Det ångrar jag inte.
Du kan erbjuda hundratals miljoners miljarder dollar. Aldrig.
Kom igen, Brandon, fokusera nu.
Saken hade varit annorlunda om hon hade gjort pengar på det.
Det blir så tydligt.
Det var nåt som folk tjänade miljontals dollar på, men hon sa nej.
Hon brydde sig om att hennes familj var okej och att jag var okej.
Hon brydde sig aldrig om pengar.
Jag önskar att hon tagit pengarna. Hon hade tjänat miljoner
om hon bara hade skrivit under.
I stället satt hon där utan nånting och såg sin karriär rinna ut i sanden.
Hon var skuldsatt nästan hela livet.
Är det konstigt att så många tjänar pengar på dig?
Du hade en hit-video. Massor av hemvideor.
Du får inga stora summor…
Jag får aldrig nåt från Playboy.
- Får du aldrig extrapengar från videorna? - Nej.
Du är en väldigt känd person. Alla tror att du har massor av pengar.
- Många tjänade massor av pengar på mig. - Ja, det är sant.
- Du är inte bra med pengar, va? - Nej.
Min vän David LaChapelle säger att jag är världens minst beräknande person.
Jag kunde inte greppa den affärsmässiga delen av mitt varumärke.
Jag är inte sån när det kommer till pengar.
Bara kreditkortet funkar och jag kan fixa naglarna.
Men i åratal var jag alltid rädd
och när jag drog kortet tänkte jag: "Snälla, funka."
Och hon är så generös.
Hon har alltid stöttat alla: morföräldrar, vänner och familj.
Hon oroar sig aldrig för sig själv. Hon såg till att alla andra var okej.
- Hur mår Tommy Lee? - Bra. Vi är som en familj.
Som en dysfunktionell familj, men han älskar sina barn. Vi älskar varandra.
- Så varför kan ni inte vara tillsammans? - Vem vet?
Det finns väl flera komplicerade skäl?
Det var 18 väldigt långa år av medföräldraskap.
- Till första basen. Första basen! - Bra kast, Brandon!
Det var inte alltid lätt.
Ja!
Och ingen av mina partners har gillat Tommy.
Det fanns alltid svartsjuka.
Vi fick aldrig riktigt chansen att vara vänner.
Du, Dilly, vill du åka bakom båten?
- Jag vill hoppa i. - Vill du hoppa i?
Bob hjälper dig.
- Jag kan själv. - Jag håller dig i handen.
Jag kan själv.
- Är det Detroit? - Är det? Ja. När vi flyttade till Detroit.
En gång flyttade vi till Detroit.
- Ortonville. - För övrigt.
- Hur länge då? - Inte så länge.
Ja, vi stack rätt fort.
När bodde du i Detroit?
- Jag var gift med Bob. - Med Kid Rock.
Vad gör Kid speciell?
Ser du?
Kolla där. Där har ni skälet.
Där har ni det.
Det är handlar bara om yta.
Och jag gifte mig med Kid Rock. Han heter Bob Ritchie.
Jag tar dig, Kid Rock, till min make, min ständiga vän, min trogna partner,
och min kärleksfulla cowboy som jag alltid ska rida från och med i dag.
Där är Bob. Bob och jag och hade en ananas.
Det var toppen. Vi hade kul ihop.
Han var snäll mot pojkarna.
Men jag kände inte att det var kärlek,
för jag hade en bild av kärlek, och den stämde inte med det.
Den gick inte så hög och vild som jag var van vid.
JAG GÖR DIG INTE BESVIKEN
Jag vill inte ha nåt mindre.
Vi känner dig som nån som var gift med Pamela Anderson.
Sanningen är den att…
Ja, jag rörde vid plattan.
Plattan är väldigt het. Jag ska inte leka med plattan mer.
Efter skilsmässan började jag tänka: "Jag borde vara gift med en vän."
Salomon synar.
Vad gör du?
Rick Salomon, vad gör du?
Rick Salomon.
Han är en professionell pokerspelare.
- All in. - Salomon satsar allt. Wow!
Sen gifte vi oss.
OKTOBER 2007
Han visade sig vara narkoman.
Vi hittade en crackpipa i julgranen.
Han förnekar det än och säger att det var nån annans.
Vem annars skulle ha en crackpipa i granen? Inte jag.
Det var inte jag!
Vi var bara gifta några månader. Det annullerades.
Men vi är fortfarande vänner.
Sen, när han blev ren och varit ren i flera år,
bestämde vi oss för att försöka igen.
JANUARI 2014
Det höll inte heller så länge.
Hon älskar att gifta sig.
Att bli kär är nog det bästa hon vet.
Och tanken på att sluta älska också, antar jag.
Jag skämdes inför barnen. Jag ville visa dem en traditionell relation,
eller ett äktenskap eller en man som varade
och föregå med gott exempel för dem i sina liv.
Den enda jag såg som en fadersgestalt var min pappa. Bara han.
De andra var folk som kom och gick.
- Jösses. - Jag åker hem till pappa i dag.
I morgon.
- Det var länge sen. - Ja.
- Hur länge? - Hur många makar sen?
Exakt.
Jag träffade Smokey Robinson i Playboy Mansion och sa:
"Jag skilde mig igen."
Han sa: "Du är romantiker. Fortsätt försöka.
Du är min hjälte. Jag älskar det.
Bara fortsätt. Vissa blir bittra, men du fortsätter."
När barnen tog examen
ville jag åka till södra Frankrike, så jag åkte och
träffade en yrkesidrottare.
Han var väldigt stark.
Och han var väldigt svartsjuk.
Tv-gudinnan Pamela Anderson har just släppt den här obehagliga videon.
En fransk fotbollsstjärna ska klämt hennes hand så att den började knaka.
Fotbollsspelaren förnekar alla anklagelser, kallar dem falska
och hävdar att han är inkapabel till sånt.
Är man i ett förhållande eller äktenskap och det sker misshandel
eller psykisk misshandel, behöver man inte stanna.
Det spelar ingen roll om det är ens femte äktenskap. Vad folk än tycker.
Jag dras till väldigt hetero, maskulina män.
Först kanske de attraheras av mig för Playboy-grejen
eller den här sexuella grejen.
Men jag är ingen dam i nöd. Jag är väldigt kapabel,
och vissa män hatar en för att vara nåt annat.
Det kan bli våldsamt.
Och då jag kunde dra när som helst
sa jag ofta: "Jag behöver inte vara med dig. Jag vill vara med dig.
Vill jag dra så kan jag."
Om jag verkligen sa det blev folk mer osäkra.
Ibland drog de en i håret, kastade in en i väggar
och slet av en kläderna.
Det hände galna saker.
Det berörde en konstig del av mannen, i mina relationer i alla fall.
- Ska ni gifta er? - Ja.
- Igen? - Vi ska försöka igen.
Mina föräldrar bråkade mycket, men de blev också sams.
Mamma sa: "Jag föregick med dåligt exempel.
Din pappa är en skit, men jag älskar honom. Du älskar inte de skitarna.
Riv av plåstret och gör dig av med dem.
Du älskar inte dem som jag och pappa älskar varandra."
För jag valde på sätt och vis liknande typer, antar jag.
Kanske på grund av hur jag såg mina föräldrar
och kanske på grund av några av mina relationer
likställde jag inte att vara förälskad med att vara snäll. Kanske.
Vet ni vad som är lustigt?
Jag är funtad så att jag är världens mest kärleksfulla och galna person nånsin.
Man måste vara galen för att vara kär.
Ja. Vet du vad jag säger till mina flickvänner?
"Mamma säger att man måste vara orädd för att vara kär."
De bara: "Vad fan betyder det ens?"
Att man måste vara modig för att älska.
Jag spelar in det här
innan galenskapen börjar. Grattis på födelsedagen, min älskade.
Ballonger. Tusentals ballonger till min älskling.
Tusen lila ballonger.
Du har ingen aning om vad som pågår.
- Hej, raring. - Kolla upp.
Herregud!
Älskling!
Det här är helt jävla otroligt.
Det är din första present. Grattis på födelsedagen!
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig, finis.
För oss.
Jag behöver en paus. Vi tar en paus.
- Jag känner på mig vad som ska ske. - Vad galet.
Mina föräldrar var nog de två galnaste personerna som nånsin har levt på jorden.
- Det snöar! - Det snöar!
Och jag vet att han var så lycklig.
Men det minns jag inte.
När jag var tre-fyra år och började komma ihåg saker
var det verkligen inte bara solsken och regnbågar.
Det finns två grekiska ord för kärlek: eros och agape.
Eros handlar mer om passion och sex och galenskap.
Agape är en mer långsiktig och stödjande sorts kärlek.
Det är två olika ord, medan "kärlek" är väldigt tvetydigt.
Hej!
Robert A. Johnson säger: "Romantisk kärlek är inte hållbar."
När jag läste det sa jag: "Det var det värsta jag har läst!"
Vilken besvikelse. Varför kan vi inte leva romantiskt varje dag?
- Wow. - Ge mig, finis.
Vad du är vacker.
- Ge mig den, jag vill filma dig. - Nej.
Vänta, rör dig inte.
Jag vill filma dig, snälla.
Jag tänkte på det där uppe. Jag kommer att få skit för att jag säger det här,
men jag älskade din pappa av rätt anledningar
och har nog aldrig älskat nån annan.
Läget, snygging?
- Va? - Visst skulle det vara grymt?
Vad är det där?
Fy fan.
Vi tar en promenad.
Dina kända jävla bröst.
Jag är galen i dig.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Vad hett. - Kyss mig.
I JANUARI 2022 ANSÖKTE PAMELA OM SKILSMÄSSA FRÅN DAN
EFTER ETT ÅRS ÄKTENSKAP.
RÖSTMEDDELANDE FRÅN PAMELA
Jag kommer bara att pladdra. Jag ligger i badet.
I slutändan handlade det nog om
att jag aldrig kom över att det inte funkade med barnens pappa.
Och även om jag trodde att jag kunde bilda familj på nytt
eller bli kär i nån annan,
så är det inte jag.
Så det är nog därför jag fortsätter att misslyckas i alla mina relationer.
Och mina föräldrar var vilda och galna och galet kära och tog dumma beslut,
och gjorde varandra och oss illa.
Men de bet ihop och höll ihop, och jag märker att de är lyckliga nu.
Jag är nog hellre ensam
om jag inte kan vara med barnens pappa.
Det är omöjligt att vara med nån annan.
Men jag kan nog inte vara med Tommy heller.
Det är nästan som ett straff.
Här är hon efter ännu en skilsmässa och försöker gå vidare med sitt liv.
Hon försöker att hitta nån normalitet.
Men då…
Vi har nyligen fått ett material i vår ägo.
Vi hör talas om en kommande tv-serie om mina föräldrar och det stulna bandet.
Den nya Hulu-serien Pam & Tommy som så många pratar om.
Den sanna historien om ex-parets läckta sexband.
Allt det kan ni se i den nya serien Pam & Tommy.
Varför ska man dra upp att man förstörde för nån för 20 år sen?
Det värsta som hänt henne, och dessutom som semi-komedi. Absurt.
Det ger mig mardrömmar.
Jag fick inte en blund i går.
Jag har ingen lust att se den. Jag såg aldrig bandet. Samma med den här.
Vem vet hur de skildrar det? Ingen vet vad vi gick igenom då.
De borde behöva min tillåtelse.
- Är du förvånad att det berättas nu? - Det är lugnt. Jag…
Jag är taggad. Det är lugnt.
Jag skrev till Tommy och frågade hur han kände.
Han svarade: "Låt det inte såra dig som första gången."
Jag vet fortfarande inte vem som stal bandet.
Jag vill inte ta reda på det. Det är ingen idé att luska ut det.
Skadan är skedd.
Varför återuppleva det?
Jag vet att stormen kommer.
Jag vet inte vart jag ska ta vägen. Jag är rastlös.
Hur vår vilja att älska, vår längtan efter kärlek
och vår kärlek i sig blir ett beroende.
Jag tog en månad för att samla mig efter skilsmässan här.
…problemets allvar innan vi kan börja återhämta oss.
Vi som älskar som besatta är fulla av rädsla.
Rädsla att vara ensamma.
Jag ringde Brandon. Han sa:
"Du skulle väl gå i pension och bygga på din egendom i Kanada?"
Jag svarade: "Jag behöver nog mer än så. Jag börjar bli lite rastlös."
Jag är lite stissig och försöker att lugna mig.
Men jag kanske inte är menad att lugna mig.
Och precis när jag sände ut de signalerna i universum ringde Broadway.
Jag fick den!
CHICAGO MANUS
Det är på riktigt. Jag fick ju manuset. De vill att jag gör det.
Om jag bara kunde se den. Visst är det häftigt?
Roxie!
Vad spännande.
De sa: "Var i Los Angeles nästa vecka.
Två veckors repetition och en i New York. Två månader på Broadway,
åtta föreställningar i veckan. Nu kör vi."
- Jag kan ta den här, för… - De andra matchar.
Japp.
Herregud.
Så där. Jag behöver inte löpbandet i dag.
Det här är bara mina skor. Mest mina skor.
Inget galet. Vi kör klassiskt.
Vilken är bäst?
De här är New York. Det här är Broadway.
Ja, här har vi den!
Jag ska göra fyra månader på Broadway,
och jag ska ha på mig vad fan jag vill och ingen jäkel ska säga nåt annat.
Jag tar båda.
Jag har ingen medfödd sång- eller danstalang.
Jag är rädd, men jag gillar tillfällen då jag får undra: "Kan jag det?"
När jag får chansen så kör jag.
Grubbla inte för mycket, det gör aldrig jag. Att tänka är överskattat.
Åh, min slöja!
Min brudslöja.
En av dem.
Vilken make?
Jag vet inte. Jag kanske hade den till två.
Jag återvinner.
De är väldigt dyra.
Det är okej att börja med nåt nytt i 50-årsåldern. Tänk att jag sa det ordet.
Och det enda som kan förstöra det här, som vi alla vet:
Träffa inga karlar.
Bara fokusera.
Vet ni vad, för en gångs skull är jag kär i mig själv.
En kärleksaffär med mig själv.
Väck mig när det ligger en vegoburgare framför mig.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
DANSLÄRARE
Det är ett tajt schema även för musikalartister.
Jag tänker inte hymla om att det är tajt.
Det är som att hoppa på ett expresståg när man trodde att det var lokaltåget
och bara: "Shit, jag missar min station." Den känslan hela dagen.
Ingen rörelse i showen görs utan tanke.
Det är därför Annie alltid i första hand söker och anställer skådespelare.
- Sen dansare och sångare. - Okej.
Den lilla bögen inom mig sa: "Herregud! Pamela Anderson, ja!"
Nån gång i mitt liv har jag nog försökt vara Pamela Anderson.
Boom! Så där ja.
Jag vill göra en sak till. Att leka lite.
Att bara snurra på höften. All right.
Okej. Det där kan du.
- Jag leker jämt. - Ja.
Det känns som om det är första gången jag gör nåt bara för min egen skull.
Jag kan tänka: "Det här bra för barnen."
Och nu tänker jag: "Jag gör det här för mig."
Ja.
Så det är inte vallningar, utan jobbet?
Hjärtat.
- Hej. - Hej, raring.
Du vet tv-serien? Jag såg de tre första avsnitten.
Hur såg du tre stycken? Var det tre avsnitt i går?
Ja, alltså, du vet snubben som stal bandet?
De försöker hitta på skäl till att han stal skiten,
som att pappa var ett as som inte betalade honom.
- Såg Dylan det? - Jag sa åt Dylan att inte titta.
Ja. Gud, jag bara…
Jag typ skakar.
Det känns jättekonstigt. Förlåt att ni behövde gå igenom det.
Folk tänker: "Stackars Pamela." Det är stackars dig, Dylan.
Pappa, du vet. Mormor och morfar.
Okej, tack för att du håller mig uppdaterad, men bara…
Om det… Det är ett tufft ämne.
- Älskar dig. - Jag älskar dig.
Åh gud.
Ja.
Det visste jag inte.
Nåja.
Det här kallas känslosamt ätande. Nu äter jag för att lugna känslorna.
Den är vegansk!
Gud, vad gott.
Finns ett tillfälle då jag kan äta en croissant är det nu.
Jag blockerade det från mitt liv. Jag var tvungen att överleva.
Det var en överlevnadsmekanism, men nu när det kommer upp igen mår jag illa.
Hela magen, upp i bröstet och ner till…
Det känns som om jag har fått ett slag i magen.
Jag mår inte alls bra.
Det känns som när bandet blev stulet.
Man är bara en pryl som ägs av världen. Man tillhör världen.
Det känns bara som om…
Ignorera dem bara.
Släpp det.
"Nu har jag en värld full av 'ja'." Men vad betyder det?
Vad betyder det? En värld full av ja?
Äntligen blir jag respekterad.
Jag tänker på mig, för det är nåt jag har letat efter.
Och återigen kommer hon alltid tillbaka till ordet "jag".
Roxies favoritord.
Jag tror inte det.
Hennes dröm är inte att vara berömd.
Hennes dröm är att respekteras, att bli sedd och ha frihet.
Så det är inte bara ytligt.
Hon som håvar in vinsten blir Roxie
Vem påstår att mord ej är en konst?
Bra grejer, Pamela. Hur känns det?
Det känns bra.
Men det känns som om jag säger:
"Vem påstår att sexband ej är en konst?"
"Och vem påstår att skilsmässa ej är en konst?"
- Välkommen. - Tack.
- Välkommen till Broadway. - Herregud.
- Lustiga ord. - Fantastiskt.
Är du säker? Nej.
- Min kära… - Ja.
Min kära!
Första jäkla tonen. Det är den. Jag måste börja lågt.
Något jag vet Jag visste det jämt
Jag är min egen
Båda grep efter pistolen!
Men jag tog först!
Det är så bra. Det fixar höfterna.
Nu bränner det.
Jag fattar inte hur jag memorerade det. Vad hände?
Jag vet inte ens vem jag är. Vilka är ni?
Vad sur jag blir om det är en dröm.
Det känns som om hon gör det. Det är jag på Broadway.
Så jag har liksom mig,
före och efter en massa övergrepp i livet.
Jag föreställer mig att vi gör det här ihop.
Det är ett kallblodigt mord, mrs Hart. Du blir hängd för det.
Fånga.
Jag har alltid nått en viss punkt och sagt: "Bra nog."
Men nu måste jag gå längre än nånsin.
Jag sa ofta: "Folk kan tycka vad de vill". För det var mitt enda alternativ.
Om jag brytt mig hade jag inte stått här nu.
Boom, boom, boom, höger.
Men jag bryr mig tillräckligt.
NU ÄR PAMELA ANDERSON ROXIE - 5 JUNI CHICAGO
Det är bra att vi pressar på. Det får dig att kämpa för det.
DANSKAPTEN
Gör bara början medan du är trött.
Gör bara… Jag står här borta.
Okej.
Se på min älskling och mig!
12 APRIL 2022 PREMIÄR FÖR CHICAGO
Det känns bra, för förväntningarna är så låga.
Det är utom min kontroll.
- Du har full kontroll. - Jag har kontroll, men ändå inte.
Jag kan blir totalt förödmjukad, men jag ger järnet.
Jag ska vara helt galen!
Han oroar sig för mig.
Ingen fara.
Så här är det. Världen kommer att skälva.
En vulkan. Vi vet inte vad som kommer ut.
Nåt!
Jag tycker det är orättvist. Och sån är världen. Jag är inte naiv.
Vi hör nåt om en skådis som gör nåt
och då säger vi: "Vad ger dem rätten att göra det?
De är inte det ena eller det andra."
Men vet ni? Pamela har hört det hela livet.
Det är vad hon har fått kämpa mot.
Och vem är du att ta ifrån henne hennes dröm
baserat på din bild av vem hon är och vad hon har för talang?
Mina damer och herrar, var goda och tag plats.
Låt folk drömma, låt folk fånga stjärnor. Varför inte?
- Ska jag berätta nåt? - Ja.
Jag har alltid velat se mitt namn i tidningen.
Roxie rockar Chicago!
Namnet på allas läppar blir
Roxie!
"Pamela Anderson gör Chicago-publiken vild med sin Broadway-debut.
Hon är tillbaka i rampljuset för att jobba
och forma historien om botgöring på sitt sätt."
Det är mig de vill se, inte dig!
"Anderson sjunger sina stora solon bra nog.
Hon blir inte Carnegie Halls huvudakt i september,
men hon spelar med en sårbarhet och en aning Marilyn Monroe-flirtande
och prickar alla toner."
Som en sorgsen valp
"Anderson är väldigt rolig också."
Jag orkar inte längre.
Nej, Roxie.
"Jag kan intyga att skådisen och Baywatch-bruden
rör sig vant och vet hur man sjunger. All that jazz, ni vet."
Det är inte mycket som skrämmer henne.
"Jag gör nåt ingen hade väntat sig och äger på det."
Det känns häftigt att hon är så grym.
Nu har hon mer än nånsin fokuserat på att uppnå det hon vill
utan att bry sig om vad andra tycker.
Ingen oro över vad nån pojkvän tycker eller nån makes svartsjuka.
Visst är det bra, inte sant?
Fint, inte sant?
Stort, inte sant?
Häftigt, inte sant?
Kul, inte sant?
Nu för tiden
Finns det män överallt
Jazz överallt
Sprit överallt
Liv överallt
Lycka överallt
Nu för tiden
Kan man gilla det liv man lever
Man kan leva det liv man gillar
Man kan till och med bli gift…
Jag vill omfamna det förflutna och omfamna sanningen.
Mitt liv är ingen klagosång.
Det är väl bra, inte sant?
Fint, inte sant?
Stort, inte sant?
Häftigt?
Jag är inget offer.
Jag satte mig själv i galna situationer
och överlevde dem.
All den smärta vi kan utstå i livet
blir nåt slags katalysator för allt stort, som poesi, musik och konst.
Jag är tacksam för alla mina upplevelser och klandrar ingen för nåt.
Jag är glad för dem.
MORGONEN EFTER PAMELAS SISTA FÖRESTÄLLNING
Det känns som om jag har gått igenom en orkan.
Det känns rätt bra.
Jag är nog inte färdig.
Men jag vet inte vad jag ska göra härnäst.
Barnen är stora.
Jag är i princip ensam.
Och…
Men just nu gillar jag att inte ha nån aning om vad som ska hända.
Och jag vet att där jag "borde" vara nu i livet
är att jag ska ha boat in mig nånstans, men…
Jag vet inte.
Jag kanske vet nästa vecka.
- Hej. - Hej.
Jag tänkte köra det utan smink och allt. Än sen?
Snart sitter jag naken med en kudde framför mig. Bara Pamela.
Pamela, bar! Rå! Bar!
Tänk om jag gjorde alla intervjuer naken?
Inga hemligheter.
Jag kom på nåt.
Har jag dem utanpå solglasögonen funkar de.
Och jag bara…
Så här, och jag bara…
Det funkar!
Hej, gullisar.
God morgon.
Det funkar när man sätter glasögon över solglasögonen. Häftigt va?
Du vet att du kan få slipade solglasögon, va?
Va?
Kan man köpa slipade solglasögon?
Visste du att klockan är 7.30 på morgonen här?
Upp och hoppa!
Det bästa sättet att gifta sig är att säga till nån: "Jag ska aldrig gifta mig."
Inom sex månader har man gift sig. Det är så man gör.
Man måste mena det. Man kommer aldrig att gifta sig med den personen.
Hej, mamma!
Hej, hjärtat!
Är du upp och ner igen? Det här igen.
Jag är upp och ner. Mamma, låt bli. Nej, snälla.
Gör alla gamla så här?
Jag vill aldrig ha en make igen. Det suger också.
Undertexter: Oskar Blomberg