Щодня це найкраща частина мого дня.
Я завжди хотів бути батьком. Просто довелося чекати 46 років.
Коли мене питають чому, я кажу їм відчепитися.
Або що ще не зустрів потрібну жінку.
Ось вона, Лія.
Друге дитя на підході, а вона досі чудово виглядає.
За її словами, я так пізно почав, бо в мене було нещасливе дитинство.
Але я не буду скиглити.
Я ж не веган якийсь.
Я подбаю, щоб мої діти були готові до всього, що може запропонувати цей світ.
Повільніше.
На жаль, я вже не знаю, до чого саме.
Чомусь я не можу лишити дитину в машині і забігти в магазин,
але магазин може продавати їй їжу, повну гормонів,
що до третього класу в неї буде борода.
Але всім начхати,
вони зайняті: дрочать під інтернет-порно.
Друже.
Як життя, Джекі?
- Трясця... - Мусиш іти.
Я вб'ю цього сучого сина!
Гей! Віддай палицю!
Друже, що сталося? Ти цілий?
Колін мене штовхнув.
Так, я знаю.
Якщо ти граєш нечемно, стається щось нечемне.
Дай-но гляну.
Коліне, дай мені палицю!
Не страшно. Натри ранку брудом, синку.
Ось так.
Може, до лікаря? Чи помаж маззю з антибіотиком.
Рана може інфікуватися.
- А ти хто? - Я Гантер Луїс.
Чоловік Лізи. Живемо навпроти. Дякую, що запросили.
Ти лікар? Чи ти з тих, хто все гуглить?
Це всі знають. Поріз треба промити.
Та ти що? Я тут чоловіка виховую, а не манірну манду.
Дякую за турботу.
Тому вали до своєї випивки,
а потім виклади в твітері історію, де ти герой.
Добре.
Тату, ти сказав погане слово.
Так, я знаю, друже. Іноді доводиться.
Не кажи мамі. Вона мене вб'є. Люблю тебе. Давай. Вставаймо.
Чекай, Джеку! Стій!
Колін хоче щось тобі сказати.
Але, тату, він перший...
Ні. Мені байдуже. Ясно?
Не можна нікого бити. Ми не б'ємо друзів.
Вибачаймося. Попроси в Нейта вибачення.
Ні!
Облиш. Не плач.
Годі. Усе гаразд, друже. Вибачся.
Я просто прошу вибачитися. Не треба скаженіти.
Чорт.
Що тут відбувається? Чому він кричить?
Бо вдарив Нейта палицею, а я сказав йому вибачитися.
Те, що ти зараз відчуваєш, — це те, що ти відчуваєш, ясно?
Випусти все назовні.
- Не думаю, що... - Я не прошу тебе думати, Конноре.
Поважай автономію свого сина,
хай він обдумає, як перехід цього кордону
впливає на його моральні норми, що розвиваються.
Я хочу свою палицю!
Палиця, де вона?
Вона...
Джеку. Як у Нейта справи в школі?
Чудово. Учиться. А як твоя малеча?
Він молодець. Ідеальна дитина.
Так?
Облиш, брате. Я...
- Ні! - Агов!
Господи!
Я тебе вб'ю. Ходімо щось поп'ємо.
- Жалюгідно, скажи? - Він сам зробив цей вибір.
Так.
- Ні! - Годі, припини.
Ви це бачили? Не дитина, а маніяк якийсь.
Так, він псих.
Я не мовчатиму. Це занадто.
Ні. Нічого не кажи.
Я не кричатиму. Просто поговорю з нею.
- Як мама з мамою. Мами так роблять. - Майку, їй щось сказати?
Три головні правила дружби:
не згадувати політику, релігію
і не повчати інших, як їм ростити своїх дітей.
Вибач, Майку, я не знала, що в тебе є власне денне ток-шоу.
Гарвард, Дюк.
Дівчина, колишня дружина.
- Не підкопаєшся, люба. - Наче. Не зовсім.
Що вона мала на увазі?
Вона просто глузує з тебе.
Ми раді за вас, друзі.
Але нам цікаво, коли ти покличеш Брітні заміж.
Я вже казав, що вона не хоче виходити заміж, мати дітей.
Вона хоче лише трахати мене й ходити в спортзал.
Чорт, Майку. Ти знайшов клятого єдинорога.
Що?
Це командний спорт.
Ти цілий, друже?
ЛІТНІ ТАТУСІ
РЕСТОРАН «У ФРЕНКА»
БРОДІ СТІВЕНС 818-ЛА
«КАСА ДЕ КАДИЛЛАК»
БОУЛІНГ
КОТЕДЖ НА РОЗІ
«ТРИФЕКТА КЛАСИКС»
Цю компанію ми з друзями створили 23 роки тому.
Ми шиємо елітні вінтажні футболки.
Але мене вмовили продати компанію,
щоб я міг віддати сина в приватну школу,
де всі діти вдягнені, як ведучі новин, трясця.
Це проти моїх переконань, але заради своєї дитини я зроблю все.
Чуваче, що ти робиш?
Ти сумний, наче щойно пса переїхав. Ходімо.
У нас нині чудовий день.
Хіба?
Ми скоро станемо працівниками власної компанії.
Джеку, продати бізнес, але власник щоб залишився —
це ж було вже. Як відкривати країну, де вже є люди.
Точно.
Не кажучи про те, що скаржитися треба було до підписання угоди.
- Я й скаржився. - Ти на все скаржишся.
Неправда.
Розслабся. Усе буде чудово.
Тобі легко казати. Ти в шоколаді.
Це правда. Уже не платиш аліментів.
- Коледжі вже оплатив. - Так.
Що тепер, здаватимеш дитячі кімнати, жмикруте?
Смійтеся, виродки. От побачите, що в мене буде далі.
Авжеж, побачимо.
Як справи, народ?
- Доброго ранку! - Доброго.
Доброго ранку.
Моніко, як життя, дівчинко?
Раночку, Конноре.
Бачила, вчора ввечері в твітер виклали
нову пісню Lil Baby?
- Ні. - Що? Бум. Давай. Вдар.
Не треба. Дякую.
- Боже. - Він знову за своє.
Не проспи Lil Baby чи інших реперів.
Я чув, у Big Baby теж щось виходить. Це вогонь.
У Big Baby?
Так, ти його слухаєш?
Не думаю, ні.
Що? Він крутий.
Так, він круто ульотний.
Конноре, ходімо.
- Добре. Треба бігти. - Гаразд.
Цьомки-бомки, дівчинко. Усім цьомки-бомки.
Вона не вважатиме тебе крутим.
Я крутий. Шкода, що ти через це комплексуєш.
Усе через це комплексують.
Гаразд, ви двоє, годі. Треба вразити цього чувака.
Ти про того шмаркача, на якого ми тепер працюємо?
Джеку, на твоєму місці я б дав йому шанс.
Я чув, що в Аспена класний стиль співпраці.
Ото він? Наче з мюзиклу про прибиральників.
Будь чемним, Джеку. Нові власники його люблять.
Якщо хочемо мати зарплату, треба зберегти роботу.
Панове. Яка честь.
Аспен Белл.
Майку.
- Привіт! Конноре. - Мені теж так потиснуть?
- Джеку. Добре. - Привіт, як ти? Нічого.
Гаразд. Хлопці, сідайте зручніше.
Ого! Трійця, що заснувала «Трифекту».
Це суттєва спадщина.
Переходимо до справи. Слухайте, це ваша компанія, так?
Ви її збудували.
І я хочу, щоб ви знали: я поважаю те, що ви тут зробили.
Серйозно, вінтажні футболки?
Ви не просто запустили цей тренд. Ви його вдосконалили.
Як ця тканина дихає.
Мабуть, зшита богами.
Власне, кількома працьовитими жінками в Кореятауні.
Але дякуємо. Ми цим пишаємося.
І правильно.
Ви маєте пишатися всім, що ви тут зробили.
І знайте, що для вас у мене завжди відчинені двері.
Але я піду на непопулярні кроки, бо я руйнівник.
Таким народився.
Як це розуміти?
Так, що ми зробимо розворот.
Ця компанія тепер гендерно-нейтральний, вуглецево-нейтральний
бренд одягу 21-го століття.
І перший крок — звільнити всіх, хто народився до 1988 року.
За що? Нас усіх?
Якого біса? Це ж половина компанії.
- Заспокойся. - Сам заспокойся.
- Ходімо. - Дам'єну 35? Чорт, і не скажеш.
А як же повідомлення за два тижні? Не можна їх виганяти.
Не чіпай мене.
Ці люди вклали в цей бізнес усе.
Ми підписали їх на сайт вакансій. Вони швидко знайдуть нову роботу.
Слухайте, ми живемо в епоху експонентного зростання.
Джеку, зміни й зростання відбуваються швидше,
ніж у твоїй юності.
Глянь на мене. Мені 28, і я вже працював у 15 різних стартапах.
- Думаєш, цим варто хвалитися? - Аякже.
Успіху байдужі твої почуття.
Я хочу, щоб люди приходили сюди з посмішкою,
але треба, щоб у них були куленепробивні душі.
Якщо я забагато прошу,
то мені байдуже, чи довго ти тут.
Ти вилетиш з компанії.
Це погроза?
Ні. Просто прозоре керівництво.
Слухай, ти мені не байдужий.
Власне, я попрошу тебе зустрітися з однією жінкою.
Давня подруга моєї мами. Вона досягла неабиякого успіху,
допомагаючи людям у вашій ситуації стримувати агресивні нахили.
Посилаєш мене до психолога?
Вельми вдячний.
«Вельми вдячний».
Довбаний козел, гіпстер-соціопат.
Погрожуєш мені у моїй будівлі?
Я тебе заб'ю, кину в мішок з білизною,
і тебе вже ніколи не знайдуть.
Боже мій!
Їдь уже! Я спізнююся.
Сидить воно.
Погляньте на цього клятого виродка.
Довбаний 30-річний мужик їде на дитячій іграшці посеред вулиці!
На узбіччя!
А зараз що він робить? Фрістайл? Він знімає відео на YouTube?
Господи! Наскільки ж ти самозакоханий?
Дорога для всіх!
Та я згоден!
Тому з'їдь на бісів тротуар, де тобі й місце!
Це мені? Ти тепер крутий?
Ти куди, гівно мале?
Що?
Коли ви востаннє бачили, як вони зупинялися біля знака «стоп»?
А тоді їх збивають, і всі такі: трапилася непередбачувана трагедія.
Я помиляюся?
Так.
Токсичний.
Ну ти диви. Звісно.
Неймовірно.
Щодня сюди приїжджає 500 людей, а місць є 20.
Скільки заплатити, щоб зробили парковку?
Що там написано?
Я не читатиму це лайно.
До біса. Одна нога там, друга тут.
То ви всі щовечора читаєте своїм дітям?
Ми — сімнадцять...
Вибачте, сер?
Так?
- Ви запізнилися забрати. - Вибачте. Не було де припаркуватися.
- Тату! - Нейте! Привіт, синку.
Як справи?
- Я скучив за тобою. - А я за тобою.
- Як садочок? - Добре.
- Ви запізнилися забрати. - Я ж казав, що не міг знайти місце.
Ми не приймаємо виправдань.
Це не виправдання. Лише те, що сталося.
До того ж я запізнився на дві хвилини.
- Ви читали посібник дитсадка? - Так.
Що?
Долар за кожну хвилину запізнення.
Хто б сумнівався.
Добре.
- Ось п'ять баксів. Усе, що є. - Ні. Перше порушення безкоштовне.
Он як? Чому не сказали, доки я не поставив дитину на землю?
Якби ви читали посібник замість слів, що читали, мені не довелося б нічого казати.
- Якась проблема, міс? - Власне...
Якщо я вам не догодив,
відведіть мене вбік і поговоріть наодинці.
А не сваріть перед моєю дитиною. Я плачу за виховання сина, а не мене.
Ми в «Юних серцях і умах» віримо, що виховання починається вдома.
- Правда? Фантастично. - І ще раз, ви б це знали,
якби взяли в руки посібник і...
Господи! Та читав я той клятий посібник!
Ясно тобі, манда низькосрака?
Ого!
Боже мій.
Ходімо, Нейте.
Тату, що таке манда?
Та, хто тебе лає, бо ти на дві секунди спізнився.
Як справи?
Синку, ми вдома. Що будемо робити?
Забудемо, що сталося, і доїмо морозиво.
Саме так.
Котику, смачно було?
Ти найкращий. Давай швиденько тебе витремо.
Так, молодець.
Показуй щастя, коли ми зайдемо, чуєш? Чудово.
Мамусю!
Привіт! Як ти, пташеня?
- Як твоя зустріч, люба? - Чудово! Як забирання?
Клас, як по маслу, нічого такого.
Хочеш подивитися «Друзів-цуценят»?
-«Друзі-цуценята»! -«Друзі-цуценята». Ура!
Джеку. Нічого такого? Я щойно говорила з докторкою Лоїс Шмайкл Тернер.
От лихо.
Нічого такого, що ти назвав директрису Нейта низькосракою «М»?
Бачила б ти, як вона говорила зі мною. Це була нормальна відповідь.
- Для кого? - Будь-кого з крихтою гідності.
Тихіше.
Будь-кого з крихтою гідності.
Вона говорила, наче я пропащий тато, бо, бачте, затримався на хвилину.
Боже! До чого тут твоя гідність взагалі?
На кону академічне майбутнє нашого сина.
Знаєш, наскільки впливова докторка Лоїс Шмайкл Тернер?
Від її рекомендації з дитячого садка залежить, чи потрапить він у Медоуз.
То віддамо його в іншу приватну школу.
Вона пише рекомендації, куди б він не пішов.
Тоді в державну школу. Не так і погано, і безкоштовно.
Ти жартуєш? Там було жахливо. Ти ж визнав, що...
Там було дуже погано.
Ти сам казав, що все погано. Ясно?
Ми вже про це говорили. Ми перевірили всі дані.
Знову ти з цими довбаними даними! Ваше покоління й дані.
- Що? - Дані, дані.
Ось тобі дані.
Не задовольняти всі його потреби — на користь.
- Я вчився в державній, і нічого. - Це там учать так говорити?
Це там я навчився відстоювати себе.
Ти маєш це виправити. І поговори з кимось про свою лють.
Знов за ту терапію! Починається.
- Добре. - Вічно та терапія.
Уперед, проривайся в світі з боями.
Але завтра ти підеш у садок
і вибачишся.
Добре. Гадаєш, я цього боюся? Я хоч зараз туди піду.
- Чудово. - Вона не перша, кого я так назвав.
Не хвилюйся. Я все загладжу.
Джеку, Ліє. Дякую, що прийшли.
Вам дякуємо, що зустрілися з нами.
Докторко Шмайкл Тернер, я хотів...
Прошу, звіть мене докторкою Ель.
- Докторко Ель. Я просто хотів... - Ні. Про це пізніше.
Добре.
Чекайте, овва!
Ми зробимо це перед усім садком?
Ми вважаємо це радше селом, а не садком.
І ми твердо віримо в практику відновного правосуддя, або Ґакаку.
Поширена практика в Руанді, особливо ефективна
після їхнього геноциду.
Прошу, підійдіть до інших батьків.
Добре.
Добре. Ого!
Скільки прийшло людей.
Гаразд.
Мабуть, згадуючи минуле, я вчора дозволив емоціям взяти гору,
і я шкодую, що не добрав інакших слів.
Гаразд?
І мені шкода, що шестеро з вас почули це, а потім сказали іншим 40.
Усім дітям, які почули мої слова:
ніколи не можна таке казати.
Я дуже сильно помилявся. Гаразд?
Ось і все. Гарного ранку, використовуйте паперові соломинки.
Знаю, вони розмокають, але корисні для черепах.
Ні. Джеку.
Так. Ми цінуємо ці слова,
але процес зцілення тільки почався.
- Так, Джуді. - Так, дякую.
Хочу просто сказати, що мені дуже боляче.
Містере Келлі, ви розумієте, що слово на «М» —
це як слово на «Н», але для жінок?
О так. Так, не сумніваюся.
Якщо забути про 400 років рабства і постійний системний гніт,
упевнений, ви маєте рацію.
Так, Мімі.
Попри те, що мене там не було,
саме знання того, що такі слова вживали при дітя...
Господи.
Будь ласка. Браяне.
Як батько дитини і людина з хронічним порушенням обміну речовин,
яка любить своє тіло...
Молодець, Браяне.
Ваше слово «низькосрака» стало справжнім тригером для мене і моєї родини.
Серйозно?
Так.
Будь-який вид бодішеймінгу нагадує мені,
як це — відчувати, що моє тіло недостатньо гарне.
Гаразд. Ясно. Я це розумію, і вибачте, що змусив вас так почуватися.
Хочу додати, і багато хто з вас погодиться,
що в цій країні є проблема з зайвою вагою. Хіба ми не знаємо?
І це не лише про цього дядька і його дитину.
Тягар людей із зайвою вагою для системи охорони здоров'я,
не кажучи вже про близьких, які їх втрачають... Це розбиває серце.
Думаю, ми як спільнота маємо про це говорити.
Скажімо, ставити салати, де забирають дітей абощо.
Боже! Я був би такому радий.
Гаразд. Може, не зараз.
Закінчую. Дякую.
Хочу сказати, що мені дуже шкода через мої вчорашні вчинки.
Їм не місце в цій громаді. Гаразд? Добре.
Вибачте. Гарного ранку. На все добре.
Добре, давайте всі подякуємо Джеку.
Нелегко визнавати, що ми помиляємося.
Це буде довгий шлях.
Але я знаю, що ми всі підтримаємо його.
Якого біса? Що означає «довгий шлях»?
Шляху кінець. Я вибачився перед нею
й купкою слабаків, яких там навіть не було.
Вона напише рекомендації Нейту аж за три місяці.
- І що? - І от що!
Маєш повно часу довести їй, що ти хороший батько.
Але нащо мені це треба?
Бо ця рекомендація стосується не тільки Нейта, але й нас як батьків.
Господи! Ці люди колись попускаються взагалі?
Скільки клятих перепон нам треба здолати?
Не знаю, Джеку, але ти створив цю проблему.
Тож будь мужиком і вирішуй її, чи тобі теж пустушку купити?
- То що? - Гаразд.
Я буду чемним і здолаю всі перешкоди. Добре?
Дякую. Гарного дня.
Привіт, котику. Я підсмажила стейки бізонів,
а на столі на тебе чекає коктейль Мангеттен.
Чорт, мала. Гарно виглядаєш.
Іди за мною.
- Те, що мені було треба. - Я вмію піклуватися про свого чоловіка.
Давай. Сідай.
Випий. Розслабся.
Чому? Що сталося?
Нічого.
Гаразд, я маю тобі дещо сказати, але пообіцяй не сердитися.
Я забагато років вчився на юриста, щоб погодитися на таке. Що сталося?
Ну,
у мене затримка.
Не може бути. Це неможливо.
Я теж не могла повірити.
ВАГІТНА НЕ ВАГІТНА
Мені зробили вазектомію, і я витягаю.
Я знаю. Хтозна, як це сталося, але...
Може, це не просто так.
Попісяй ще раз.
- Що? - Попісяй ще раз!
Уже. Тричі.
Ну, дитина не моя, тож пройди тест.
Думай так. У тебе дуже сильна сперма.
Ти маєш пишатися.
Серйозно. Бо сперма в мужиків нашого віку зазвичай майже дохла,
а твоя — як Брюс Вілліс у «Невразливому».
Так. Пересилити вазектомію передспермою.
- Це нечувано. - Точно.
Сперма, ніби з «Хороброго серця».
Ти наче чорний Вільям Воллес.
Передсперма!
Вибачте.
Майку, буде чудово. І пам'ятай: діти не дають старіти.
Неправда. Мої діти мало мене не вбили.
Облиш.
Ти забув, як добре стати батьком?
Запах голівки новонародженого, він найкращий.
Вони смішні, Майку.
Кажуть смішне. Їх смішать пуки.
Вранці прибігає: «Потягни за палець».
Мокрий пук. Це смішно.
Це ж чарівно.
А ще приходиш додому, а вони раді тебе бачити.
Ти багато де заходиш, а люди шаленіють,
біжать до тебе, кричать твоє ім'я?
Приходиш додому, як суперзірка.
Саме так. Вони не помруть через 12 років. Як собака. Сподіваюся.
Майку, буде чудово. І ми всі зробимо це разом.
Так.
Джеку, після народження Нейта ти постарів на десять років.
Конноре, я не знаю, що з тобою, бо ти, бляха, не старієш.
- Дякую, друже. - Це не комплімент.
Я не знаю, чи ти колеш ботокс, чи що.
Але воно тебе вб'є.
Добре, чуваче. Легше. Гаразд? Це не я зробив тобі дитину.
Просто... Якщо не хочеш дитини, хай вона зробить аборт.
Здихайтеся від неї.
Я в це не вірю. Це фішка білих.
- Як це розуміти? - Що?
Не знаю. Я мало не плачу.
Вона казала, що не хоче мати дітей.
Що мені в біса робити?
- У мене інфаркт. - Ні.
- Можна нам води? Дихай. - У мене буде інфаркт.
Не буде в тебе інфаркту. Ти ж ходиш у тренажерний зал.
У тренованих інфарктів не буває.
Окрім того бігуна. Він помер від інфаркту.
- Так. - Пам'ятаєш його?
- Доброго ранку. - Доброго ранку, докторко Ель.
Синку. Побачимося. Веселися. Гаразд?
Це для мене?
Це для всієї громади. Оливкове дерево.
Дуже любить посуху. І вічний символ миру.
Це чудовий матеріал, щоб розвивати соціальне й емоційне зростання дітей.
Ми працюємо над цим з Нейтом удома.
Я вражена.
Але це дерево несумісне з нашою екосистемою.
Комахи, яких воно привабить, згубні для всіх місцевих рослин.
Це кумедна мить. У нас із вами...
Що?
Мені здається дуже доречним, що ви принесли рослинну версію себе.
Джеку, я ціную цей жест. Я знаю, як вам важко.
На щастя, я тут, щоб скеровувати вас.
Якщо ви не проти послухати мої поради. Ви були б до них відкриті?
- Мені треба словесне підтвердження. - Так.
Ходімо зі мною.
Як бачите, це динамічне й чудернацьке місце.
Стартовий майданчик для наступного покоління великих лідерів.
Таких, як Нейт.
Але вони ніколи не досягнуть стратосфери без достатньої кількості палива.
Наближається щорічний збір коштів,
і з огляду на ваш лідерський досвід у продажах,
гадаю, з вас вийде чудовий голова.
- З мене? - Що скажете?
Я починаю розуміти, як працює ця школа.
«ФЛЕКС ДЖИМ» ВУДЛЕНД-ГІЛС, КАЛІФОРНІЯ
Нумо. Ти дійдеш до десяти.
- Давай! - Я зможу.
- Ти що, дівка? - Ні.
- Ти дівка? - Сам ти дівка.
Ти бісова дівка. Нумо.
Давай. У тебе що, місячні? Сильніше. Поглянь на мене.
- Глянь на мене! - Я дивлюся.
Ось так. Давай. Ще раз.
Сильніше! Це твоя праця!
Гаразд. Добре. Опускай.
Дай п'ять. Двічі. До біса пілатес.
Непоганий підхід.
- То ти мені допоможеш? - Чорт, нізащо.
- Давай. Це просто зустріч зі збору коштів. - Я сказав ні.
Я вдавав твого батька, бо ти збрехав тій дівчині про свій вік.
- Я не пам'ятаю цього випадку. - Ні? Треба ж, як зручно.
А он Майк.
- То машина Брітні? - Не думаю.
Глянь на номер. Хтось любить «Кармакс».
Знаєш що? Ставлю два до одного,
що вже немає ні дитини, ні Брітні.
- Ні. Думаєш? - Так. П'ятдесят баксів.
П'ятдесят? Сто.
- Сотня? - Сотня?
- Сотня! - Сотня!
- Добре. Спокійно. - Гаразд.
- Привіт! - Йо.
- Дивіться, хто нарешті прийшов. - Як ви?
- Як справи? - Як життя?
- Гарно виглядаєш. - У тебе нова машина?
«Форд Ф'южн SEL», повний фарш. Підігрів сидінь, блютус, подвійний люк.
Доставили до дверей. Хочете покататися?
Я? Ні. Орендую її наступного разу, як поїду в Тампу.
Слухай, ви з Брітні будете народжувати?
Так, а як інакше?
Не знаю. Усі твої дії натякають, що ти пас.
Чому я не можу ростити дитину і мати машину своєї мрії?
І купити пінбол на тему Boyz II Men на eBay.
Дехто каже, що це неможливо.
То до біса їх, бо я це зроблю.
Гаразд.
- Чорт. - Давайте, хлопці.
Добре. Плати або ходімо на збори.
Виродок.
Так, я попрошу ВІЗ здати нам зал безкоштовно.
Мій друг Мітч займається продажем алкоголю.
Отримаємо випивку за собівартістю,
лишаються розваги та аукціон.
Але яка тема?
Яка тема? Усі викличуть убер.
Нас усіх обдеруть. Відпочинемо від дітей.
- Джеку, вона має рацію. Нам потрібна тема. - Так, нам точно потрібна тема.
Минулорічна тема — парад пуерториканців.
- Було круто. - У нас був Тіто Пуенте-молодший.
Як щодо вечірки на тему 80-х?
Чудова ідея.
- Я обожнюю 80-і. - 80-і найкращі.
Майки, тачки з відкидним дахом і кокаїн.
Днями трахаєш пальцями. «Поліція Маямі»!
Ось із чого пішла мода носити спортивні куртки на футболку.
Без шкарпеток. Підгортаєш штани, вище.
- Так. - Бум. Мінет.
Ми згадуємо ваше дитинство чи плануємо вечірку?
- Я завжди за вечірку. - Я теж.
Може, We Are the World?
Цікава пісня. Так?
І ще й інклюзивна.
Угоди з Африкою. У школі багато чорношкірих дітей.
Можливо, вона трохи інклюзивна.
Ніби як, але деякі з нас у 80-х ще навіть не народилися.
От я й думаю, нащо озиратися назад?
Наш вайб у цій школі й усій громаді —
це оптимістично дивитися вперед, тож ця тема невідповідна.
Придумала. Як щодо Сполучених Штатів Гендеру?
- Точно. Я в захваті. - Знаю. Мені подобається.
Запросимо офіціантів-трансгендерів. Буде чудово!
Чекайте. На вечірці буде багато різних людей.
Може, спробуємо зробити її традиційнішою.
Визначте традиційне.
Не знаю, не робити ж бар для трансвеститів.
- Боже мій! - Трансвеститів? Не кажи цього слова!
А як їх називати?
- Транс! - Транс!
Гаразд. Ну, майже вгадав. Транс, трансвестит. Це як Майк і Майкі.
Майкі!
Так. Скажімо, мене називають рудим, але мені начхати.
Просто сказав. Гаразд. Транс.
Якби ми могли зазирнути в туман застарілої логіки Джека,
зрозуміли б, що Джек хоче нас об'єднати.
Він намагається пхати нас вперед, а не поляризувати. Гаразд?
Можна я...
Чи є причина, з якої в цій кімнаті
в дискусії завжди домінують двоє білих чоловіків?
Це що, про нас?
Якщо я не помиляюся, ти теж білий чоловік.
Може, зазирнете в результати мого тесту Двадцять три і я?
Бо трьом відсоткам мого роду, шрі-ланкійцям,
насправді не до вподоби ваш тон.
І ваші привілеї є не у всіх.
- Мої привілеї? - Саме так.
Гаразд. Може, зосередимося на тихому аукціоні?
Він не білий хлопець?
Я заплутався.
«ТРИФЕКТА ОРІДЖИНАЛС»
Боже мій! Поглянь, як тут стало. З кожним днем усе депресивніше.
Як справи, гуляки?
Як справи, друзі?
Бачили відео в тіктоці, де пара міняється одягом?
Що?
Ні, мене нема в тіктоці.
Що? У тебе що, телефон-андроїд?
- Так. Власне, так. - Угу. У мене теж.
ПЗ з відкритим кодом. Повністю налаштовується.
- Так! - Правда? Про це я й кажу.
Чорт.
Йо. Відчули землетрус сьогодні вранці?
Не хвилюйтеся.
Це були лише мої думки.
Слава.
Колись вона була лише в талановитих.
Але зараз ми живемо в епоху,
коли всі вважають, що заслуговують на славу.
Бульбашка слави велика, друзі мої. І от-от лусне.
Уже пішли тріщини.
Зірки, що оголошують про відпочинок від соцмереж,
роблять селфі й публікують його в соцмережах. Це божевілля.
І ми заробимо шалені гроші,
зробивши небажання слави новою славою.
Ми знайдемо представника бренду.
Такого, що серйозно не хоче слави.
Представляю Еда Кемерона.
Він — Леброн Джеймс, але невідомий.
Живе на лисій ділянці в Нью-Мексико.
Він повністю самодостатній.
Наскільки ми знаємо, майже не контактував з людьми
з кінця 1980-х.
Як ти його знайшов?
Це було нелегко. Але в 1976 році він записався на розіграш у місцевій церкві.
Ці дані продали Меммот-Марту,
який продав її «Коламбія Рекорд енд Тейп Клаб»,
який продав її «Джей Пі Морґан Чейз».
Потім їх хакнули, і дані опинилися в даркнеті.
Це було трохи важче...
Байдуже, як ми отримали його персональну інформацію.
Байдуже.
Важливо те, як ми вмовимо його на співпрацю.
У мене є для вас три слова. Джек, Майк, Коннор, батьки-засновники.
Стоп! Що?
Хочеш, щоб ми поїхали агітувати?
Так. З моїм другом Тревом.
Навіщо нам Тревіс?
Гарне питання, Конноре. Вельми вдячний.
Цей тип вирішив жити в чорта на рогах.
Так.
То як ми в біса вмовимо його стати відомим?
Це і є твоя робота, Джеку.
Гадаєш, Стів Джобс усе винайшов?
- Так. Багато всього. - Так.
- Айпад. - Ні.
Він щось казав, а інші люди втілювали.
Тож я сьогодні дещо сказав
і хочу, щоб ви це втілили.
Джеку, як гадаєш, що нас там чекає?
Думаєш, він говорить англійською?
Коли він став відлюдником?
Десь у 1988-у.
- Серйозно? - Так.
Він, мабуть, досі дрочить на Саманту Фокс.
Гаразд, серйозне питання.
Ти б краще трахнув Саманту Фокс у розквіті сил,
але щоб вона була в масці Барбари Буш?
Чи трахнув би Барбару Буш зразка 1988 року,
але щоб на вас дивилася Саманта Фокс,
очі в очі, і була голою?
- Овва, гарне питання. - Дякую.
Ти вмієш змінити тему.
Я, мабуть, візьму комбо.
Тобто Саманта Фокс дуже сексі, але якщо будуть вони обидві...
Зможу дивитися на Саманту, а Барбара Буш була високоморальною.
Я ще не був так близько до такого рівня влади.
Зробити це в Овальному кабінеті, відповісти на червоний телефон.
Овальний отвір.
- Так, чуваче! - Зрозуміли?
Хлопці є хлопці, так? Тусуються собі.
Перемивають кістки жінкам. Так, круто. Ви такі модні.
Ми що, тебе ображаємо?
Ні, мене ви не ображаєте.
Я просто вважаю, що ця жінконенависницька поведінка серед чоловіків трохи банальна.
Господи. У нас фемініст у машині.
Я просто дбаю про вас, ясно?
Не ображайтеся, просто ви здаєтеся...
Трохи старими, трохи відсталими.
Ми ж розвиваємося.
Розвиваєтеся? Класна ідея. Як твоє покоління, так?
Знімаєте себе, перестрибуючи пляшки з водою.
Неймовірний прогрес.
Якщо можна втрутитися...
Тревісе, схоже, ти кажеш, що вважаєш ваше покоління
прогресивнішим, ніж наше.
Боже, це було справжнє запитання? Авжеж, безперечно.
Тревісе, ти любиш реп?
Ну, так, я слухаю різну музику.
Класику репу чи ту маячню, яку бурмочуть?
Ні, класику.
Справді? Наприклад?
Знаєш, зірок. Wu-Tang, Біґґі, Нас, Ен-Дабл’Ю-Ей?
Ен-Дабл’Ю-Ей?
Ого, мій друг Тревіс знає старих.
Бачив фільм, купив саундтрек.
Мабуть, ще й знаєш, хто такий Yella Boy.
Ого!
Ти любиш підспівувати їм у машині?
Так, іноді я читаю під них реп.
Що робиш, коли вони кажуть слово на «Н»?
Підспівуєш далі?
Ні, я...
Я слухаю.
- Просто слухаєш? - Так. Еге ж. Я слухаю.
Тобто у тебе в голові є кнопка паузи? Цей Ен-Дабл’Ю-Ей.
Ти сам. Вікна зачинені.
Їдеш швидкісним шосе. Відчуваєш музику!
Хочеш сказати, що перериваєш кайф?
- Так. - Брехня! Ніхто не може.
Це ж Ен-Дабл’Ю-Ей.
- Ти ж казав, що любиш їх. - Так.
- Ти їх любиш? - Так!
- І ти перериваєш кайф? - Ні, я кажу!
Хочу почути, як він це каже. Постав «Прямісінько з Комптона».
Ні. Я не хочу цього робити.
Чому? Ти кажеш це, коли мене немає, але не кажеш, коли я тут.
Мені здається, ти кажеш це так, що я б не хотів цього чути.
Для протоколу, я не хочу цього робити.
Співай кляту пісню!
Гаразд. Заспокойся.
Прямісінько з Комптона Виродок на ім'я Айс Кьюб
Від...
Коли мене викликають, дають ствол
Натискаю на гачок І тіла витягують
Ти теж, хлопче, якщо наїдеш на мене
Хай поліція прийде І забере мене
Уб'ю тебе, бо так я вийду
Уб'ю тих виродків, що хизуються
Н... Ні.
Чорт! Я не хочу цього казати.
Добре. Ти й не маєш хотіти це казати.
Але від імені доктора Дре й компанії дякую, що купив це лайно.
Майку, щоб ти знав, коли я слухаю хіп-хоп, я ніколи цього не кажу.
Справді? А коли кажеш?
- Хлопці, годі, усе скінчено. - Джеку!
- Трясця. - Трясця.
- Чорт, Джеку. - Що це було?
Не знаю. Але воно мертве.
Що робить цей тип?
Чорт, здається, це він.
Хто?
- Ед Кемерон. - Ні.
Ти що, знущаєшся?
Ти куди? Повернися в машину.
Вітаю.
Як справи?
Вибачте. Це був ваш броненосець?
Тепер уже мій.
Шосе прогодує.
Чекайте!
Може, дивне питання,
але ви часом не Ед Кемерон,?
А хто питає?
Джек Келлі.
Ми приїхали поговорити з вами.
Ви ж не педики, так?
Привіт, Каро.
- Так. - Привіт.
- Вибач. Бувай, Джоанно. - Ще побачимося. Ходімо.
Я сподівалася зустріти тебе.
Як тобі другий триместр?
Важче, ніж із Нейтом.
Знаєш що? Воно й видно. Виглядаєш трохи змученою.
Ти досі тренуєшся?
Так.
Я хотіла поговорити про свято перед пологами Брітні,
я подумала, що треба...
Коліне. Обережно. У тітки Лії тут дитина.
Привіт, дитино!
Коліне! Не можна так робити, розумієш?
У нього надлишок енергії.
Це не дає тобі права кричати на мою дитину.
Я намагалася захистити себе.
- Йому п'ять. Він не вміє краще. - Гадаєш, варто було б уміти?
Ти називаєш мене поганою матір'ю?
Скажімо так: по-моєму, у тебе цікаві методи виховання.
Домашні пологи, без епідуральної анестезії, 4% жиру в тілі.
Сама подивися.
Можливо, якби ти трохи щось їла, не була б пласкою, як дошка.
Так.
От би побачити вираз обличчя Аспена,
коли вітатиме нас із тим, що заарканили того психа.
Від цього виродка у нас клопи заведуться.
- Привіт, Тревісе. - Йо.
Він уже на футболках?
Це прототип, але крутяк, так?
Учора ввечері Аспен був на церемонії аяваски,
і йому було відпадне бачення.
Меми, футболки, NFT.
Я не знаю, що це все таке.
Чувак — божевільний геній. Ця кампанія буде вогонь.
Як скажеш.
Вибачте, що спізнився.
Конноре, бачиш, він уже на футболці?
Неймовірно.
- Що ти там робиш? - Я можу сидіти, де захочу.
- А чому ти не дивишся на мене? - Хіба?
Панове.
Ви це зробили. Ви його вмовили. Справді.
Тепер я розумію, чому ця компанія існує 23 роки.
У цих старих псів ще є пару тузів у рукаві, а ти й не знав.
Так.
Треба поговорити про орендовану машину.
Подряпаний бампер. У нас є страховка.
У нас є страховка на машину. А на оце нема.
Дозволь запитати. Кейтлін Дженнер залишила собі свій член?
- Типу в банці? - Де ти це взяв?
Ні, він досі в неї.
У Кейтлін цицьки й член, і тому на таких кажуть «вони»?
Я тебе розумію.
Я не кажу, що трахнув би Кейтлін,
але скажи, з ким дивитися гру було б цікавіше? З Брюсом Дженнером.
Цікаво, кожні чотири роки, на літній Олімпіаді
хто дзвонить Кейтлін першим і каже:
«Подивимося десятиборство?»
Мені дуже шкода усіх ваших дружин.
От скажи, Тревісе, ти був одружений?
- Ні. - Ну от.
Чому б тобі не розповісти морпіху, як воно в бою?
Ти встановив там камеру? Клятий стукач.
Ні.
Трев тут ні до чого. Це від компанії з прокату авто.
Надіслали його нам в обмін на особисті дані всіх наших користувачів.
Ти жартуєш?
Це інформаційна економіка.
Пишуть усе, це відповідальність і безпека.
Знаєте, коли я це побачив... Хлопці, у мене зв'язані руки.
Я мушу вас відпустити.
«Відпустити» нас? Він звільняє нас через цю маячню?
Мужики патякають у машині.
Це не може бути законним.
Власне, у Нью-Мексико може.
Гаразд, нас звільнили. Ви все одно нам заплатите.
Власне, не заплатимо.
Бо ваша поведінка порушила умови пункту про мораль у контракті.
Пункту про мораль?
Про що він говорить?
Отже, весь ваш капітал ліквідовано,
його повернули в загальний фонд.
Якого біса?
Маєте негайно покинути приміщення, якщо ви не проти.
- Ходімо. - Дивіться. Поліція паркоматів.
Ховаєшся за ними, роблять брудну роботу?
Так, вони хороші хлопці.
Неймовірно, бляха.
Слабак задрипаний, шматок лайна.
Ого!
На вихід.
Дуже гарно.
- Тревісе, піднімеш? - Так.
Оце сцена, так?
Але й ти теж, Тревісе. Ти теж.
Що?
Я не виправдовував нічого такого.
Я голосно...
І чорт...
- Це моя квартира? - Так.
Чому це в тебе, Аспене?
У тебе телевізор з камерою. Усяке буває.
Золото в моєму ланцюжку
Золото в моєму персні
Золото в моєму годиннику
Не вір мені, просто дивися Нігере, нігере
Не вір мені, просто дивися
Не вір мені, просто дивися Нігере
- Джастіне. - Облиш, старий!
Аспене, годі. Я просто захопився.
Я готувався почати свій довбаний день.
Я готувався почати день!
Що ще за пункт про мораль, сука?
Це шаблонний пункт у кожному договорі,
але ще не чув, щоб його використовували
в контексті таємних зйомок в орендованій машині в іншому штаті.
Якого біса ти змусив нас, трьох ідіотів,
підписати пункт про мораль, знаючи, які ми?
Хочеш сказати, який ти? Козел, до твого відома,
якби не це, було б щось інше, а тепер через тебе
я працюватиму до 85 років!
Не звалюй провину на мене, Майку.
Ти 23 роки нічого не пропускав,
але так спішив забрати свій крутий довбаний «Форд Ф'южн»,
що підставив нас.
Сумніваєшся в моїй компетентності?
Сумніваюся в твоїй мотивації.
Хлопці, облиште. Ми всі в одному човні.
Уже ні. Ти мені не друг, Джеку. Ти і твій довгий язик, бляха.
Облиш, Майку.
Чого не дивишся на мене?
Забий. Я можу дивитися, куди хочу.
- Та що з тобою? - Джеку, ми зараз не можемо спілкуватися.
У майбутньому настане час, коли ми зможемо знову тусити,
але той час ще не настав. Це занадто дивно.
Що ти верзеш?
Чого не спитаєш у дружини?
Привіт, котику.
Ти хотіла трахнути Коннора?
Що? Ти про що?
Чому Коннор каже, що ми не можемо тусити через тебе?
- Я не... - Відповідай, Ліє.
Боже мій.
Ну, ми з Карою посварилися, коли забирали дітей.
Я сказала, що вона гівняна мама, яка не вміє виховувати.
- Хіба я не просив не робити цього? - Просив. Вибач.
Мені дуже шкода. Але...
Ти справді думав, що я спробувала б трахнути Коннора?
- Ні, це було тупо. - Та ну, що ти...
- Я розплачуся. - Що відбувається?
Я втратив роботу.
- Що? - Я сьогодні втратив роботу.
- Що? - Усі ми.
О ні, любий. О ні. Що сталося?
Не знаю. Я...
Ми патякали дурниці в поїздці, це стало відомо босу.
Що ти казав?
Те, що кажуть в орендованому авто, коли не знають, що їх знімають.
Можна вгадати?
Краще не треба.
Було не так і погано.
Суть у тому, що я підвів тебе і дітей, тепер Нейту не світить приватна школа.
Почуваюся жахливо. Я знайду спосіб...
Ні. Знаєш що? Нейт піде в приватну школу.
Мені байдуже, що в нас чотири іпотеки на будинок, я працюватиму
аж до пологів, але мій син не постраждає,
бо в його батька самоконтроль дворічної дитини.
Це не самоконтроль. Це право на приватність, але...
Любий Джеку, останні місяці здавалися довбаною вічністю.
Я сумую за тобою.
Я сумую за нашим братерством.
За сварками заради спільної мети, дружбою, кпинами,
хоча часто вони були в мій бік.
Дженнер розкручується. Запускає.
Брюс Дженнер виграв золото!
Необов'язково знати, що відбувається, щоб бути в центрі подій.
Колекція Еда Кемерона.
Майк тримається.
У нього хороша робота у фірмі середнього рівня, і він змирився,
що знову стане батьком.
Здається, він щасливий, але ти ж знаєш Майка.
З нього слова не витягнеш.
Бути безробітним нелегко.
Але я часто дивився Джоела Остіна.
Якщо забути маячню про Бога, він має позитивне послання.
І в нього шикарне волосся.
Він розповідав історію про трьох пастухів...
Бляха.
Любий Джеку,
я сумую за тобою, старий.
Ти ж знаєш, я був занедбаною дитиною.
Багато часу з Лего, якщо розумієш, про що я, і...
Що ти робиш?
Нічого. Просто...
Просто пишу хайку. Це...
Дурна справа.
Ходімо спати, так, люба?
Я так втомився.
ТЕМАТИЧНА ВЕЧІРКА БЕЗ ТЕМИ
Ось.
- Дякую. - Дякую.
- Джеку! - Привіт.
Чудова вечірка. Схоже, всім весело.
Дякую.
Маю віддати належне.
Мав далекоглядність знати, що будь-яка тема вечірки,
обрана переважно білим комітетом, буде за своєю суттю упередженою...
Ваше зростання справді гріє мені душу.
Я просто слухав інших.
Хто знав, що вечірка на честь білих, які нікого не чіпають,
стане справді великим хітом?
Я теж трохи здивована. Вітаю, Джеку.
Дякую, лікарко Ель.
Пам'ятайте: справжнє мірило для вечірки — це те, що вона робить для дітей.
«ЮНІ СЕРЦЯ ТА УМИ» $30 000
Хай щастить.
Дякую.
З Богом.
Агов. Знаєш що? Не переймайся.
Твоя правда. Наступний лот продасться сам.
А якщо ні, ми завжди можемо продати наші дурні прикраси.
Слухай, зосередься.
- Так. - Подумай про Нейта.
Увімкни свій шарм. Я щодня дуже шкодую, що закохалася в нього.
Ти все зробиш, як завжди, так?
- Так. Гаразд. - Коннор дав мені записку.
Власне, він дав записку комусь, щоб той дав мені, а я тобі.
Не знаю.
У тебе все вийде, я знаю.
- Я кохаю тебе. - Дякую.
Любий Джеку, це жахлива ситуація. Але я з тобою, брате.
Я б написав більше, але жуйки з травою починають діяти.
Що ти робиш?
Оце, дівчинко. Пам'ятаєш старі часи? Що? Дівчата.
Гаразд, пані та панове, невеличке нагадування:
до кінця тихого аукціону лишилося всього 45 хвилин.
Ще є достатньо часу для ставок на неймовірні речі,
зокрема на картини, створені вашими власними дітьми,
щоб зібрати гроші на садок.
ГРУПА КОНИКІВ АРТГАЛЕРЕЯ
Це не дитяча праця, якщо це заради доброї справи. Так?
Якщо глянути на наш Доктор Льометр,
ми поволі йдемо до нашої мети — $30 000,
що підводить нас до аукціону наживо.
Наступний лот, який ми виставляємо на торги, — особливий.
Я знаю, що ви думаєте.
Ви думаєте: «Джеку, як перевершити два місця у верхньому ярусі
на концерті Адель у "Форумі"»?
Пані та панове, тримайте в руках таблички для аукціону,
бо я вам дещо скажу.
Ми готові оголосити... Приготуйтеся.
Ми майже готові до торгів на дві години безперервного
часу тет-а-тет з єдиною і неповторною
докторкою Лоїс Шмайкл Тернер!
Так, ось вона!
Дві години, щоб зібрати знання батьків за все життя
від однієї з провідних викладачок Південної Каліфорнії.
Це для мене божевілля. Мені сказали почати торги з $1 500.
Але я не знаю, що це.
Старий Джекі сьогодні трохи не в собі.
Я не знаю, але оскільки мені так весело на цьому тематичному заході,
я трохи ризикну.
Я не стартуватиму з $1 500.
Я почну з двох тисяч доларів!
Так! То хто розважатиметься зі мною?
Я чую 2 100 доларів? У кого 2 100 доларів? У мене тут 2 100 доларів.
2 100 доларів. Я чую 2 200 доларів? Хто дасть 2 200 доларів?
Брайан Додсон! Товстий Брайан. Я не бодішеймлю. Ти чудово виглядаєш.
Боже! Пані, погляньте на нього. Знаю, він одружений,
але подивитися не зашкодить.
Я чую 2 300 доларів? Хто дасть 2 300?
Джоанна Вілкерсон, їй потрібна няня, вона ж особистий помічник,
якщо хочете допомогти.
Гаразд. $2 400. Мені треба $2 400. Хто дасть $2 400?
Брайан Додсон! Назад до великого Браяна.
Боже мій! У нас тут собачі бої.
Я готовий приєднатися.
Я не дам $2 500. Не дам $2 600, $2 700, $2 800.
Я піднімаюся на ліфті до пентхауса.
Ставлю 3 000 доларів!
Так!
Три тисячі доларів! Хто зі мною?
Хто дасть $3 200? Я хочу почути $3 200.
$3 200. Чудове число. О Джей Сімпсон. Що лякає білих.
Гаразд. Маркус Аллен. Хто дасть 3 200 доларів? Нумо.
Гаразд. Старий Джеку, ти трохи збожеволів. Як щодо $3 100?
$3 100. Хто дасть $3 100?
3 100 доларів?
Давайте, люди. Я бачив багато «Тесл» на парковці.
Якщо ваша машина тиха, це не означає, що й ви такі.
3 100 доларів.
Справді? Дасте мені купити сеанс за 3 000 доларів?
Бо скажу вам відразу: я куплю.
Три тисячі доларів? Три тисячі раз. Три тисячі два.
Три тисячі доларів? Останній раз.
Продано Джеку Келлі!
Я себе вб'ю, бляха.
Так! Джек Келлі!
На цьому ця частина аукціону завершена.
У нас лишилося кілька лотів.
Тримайтеся за таблички. Ми дійдемо до мети.
Розважайтеся. Пийте.
Я скоро повернуся, будуть останні лоти.
Насолоджуйтеся.
Джеку.
Я маю подякувати вам за вашу щедру пожертву.
А ще я чесно здивована, що ви хочете провести зі мною дві години.
Це правда.
Враховуючи те, що я чула, що ви втратили роботу й компанію.
Як ви з родиною даєте раду з цією невдачею?
Прекрасно.
Бо в нас є купа літератури, яка допоможе
пережити, як я знаю, дуже важкі часи.
Слухайте, лікарко Ель,
можете вже не прикидатися. Гаразд? Не прикидайтеся.
Ви отримали мої гроші.
Тепер мій малий отримає хорошу рекомендацію, все добре.
Джеку, сподіваюся, ви не про те, що ваші фінансові зобов'язання
куплять вашій дитині рекомендацію.
Ніколи б так не подумав. Ні.
Знаєте, Джеку, я не звинувачую вас у тому, який ви є.
Вас просто засліплює ціле життя з привілеями.
З привілеями я б не витратив дві години,
вдаючи, що мрію з вами говорити.
Перепрошую?
Ви мене чули.
- Мабуть, так. - Добре.
Я це врахую, коли писатиму рекомендацію Нейту.
Не сумніваюся. Оце так ви працюєте?
Підставляєте невинну дитину, бо у вас зі мною дрібні проблеми?
О. Ви вже почали говорити. Я...
Сподіваюся, це не піде в наші дві години.
Вітаю, місіс Келлі.
Добраніч, Джеку.
Що ти їй сказав?
Я нічого не робив. Вона прийшла сюди. Вона почала знущатися, Ліє.
Що ти їй сказав?
Звісно. Що я сказав?
Що сказав Джек? Ти можеш бути на моєму боці, Ліє?
Я щойно збіднів на три штуки, щоб ми не сиділи дві години
з цією сраною егоїсткою.
А ти підходиш: «Що сказав Джек?»
Я щойно сказав те, про що тут думають усі,
але сцють сказати.
Чудово. Тепер ти заплачеш, так?
Так. Казково.
Ти козел.
Я козел? Тоді навіщо я все це робив?
Що, ти розсердилася? Що, Ліє? Бо я чесний?
Так, Ліє?
А ви чого вилупилися?
Так, я можу бути таким, як ви.
Вдавати. Але вам начхати.
Усе, що ви хочете, — не потрапити в халепу.
Ось що не так з усім вашим поколінням.
Гаразд, бумере.
Покоління Ікс!
Ледащо.
Прошу.
Господи!
Ліє.
Ліє, відчини двері.
Ліє.
Ліє, ну ж бо, відчини двері.
Я знаю, ти мене чуєш.
Господи!
Я полагоджу.
Та що з тобою таке, бляха?
Що зі мною? Ти мене не впускала.
Я знаю. То чого ти тут стоїш?
Бо я тут живу.
Джеку. Я хочу, щоб зараз тебе тут не було.
Добре, як скажеш. Я спатиму на дивані.
Ні. З мене досить. З мене досить твоїх спалахів гніву.
Мені набридла твоя нездатність зрозуміти свій рівень гніву
і його негативний вплив на нашу сім'ю.
Вибач. Я сьогодні трохи недобрий. Я просто...
Ні.
Я не дозволю тобі повторювати це знову і знову,
думаючи, що вибачення все загладить, бо нічого воно не загладить, ясно?
Ти сьогодні мене принизив. І ще ти принизив свого сина.
І мені набридло про це з тобою сперечатися!
Що ти хочеш сказати?
Ти маєш піти, Джеку.
Бо зараз я не знаю, чи хочу ростити з тобою дітей.
- Ясно? - Господи! Серйозно?
Ти вийдеш на такий рівень?
Так, я вийду на такий, бляха, рівень, Джеку!
- Через ту маячню! - Саме так!
А я казав, що так буде!
А я там для них танцюю, як клятий поні!
Збирай речі!
- Синку. Вибач. - Привіт, друже.
Іди сюди. Ми тебе розбудили?
Мамо, чому тато йде?
Тату треба виконати багато роботи, пташеня.
Коли ти закінчиш, тату?
Я не знаю, синку.
Слухай. Я знову вкладу тебе в ліжечко.
Добре.
От чорт.
Я просила без цибулі.
Перепрошую, сер.
Тут не можна курити.
А ти тоді що робиш?
Курю вейп.
Яка різниця?
Люди не відчувають запах мого вейпу за десять кварталів.
Я ж бачу, що ти робиш. Це називається куріння.
Тож загаси свою, а тоді я свою.
Я не хочу тут мірятися, але це мій готель.
Мотель.
- Що? - Це мотель.
Відкритий двір. До моїх дверей може підійти серійний убивця.
У готелі він мав би пройти через вестибюль.
Це мотель. Тож, може, менше пихи?
Слухай, я швидко спитаю. У тебе, сука, якась проблема?
Проблема? У тому, що я живу у світі, де тип,
який курить, забороняє курити мені.
Це, якщо коротко, моя проблема.
Якщо коротко, це не куріння.
Куріння, приятелю,
бо в тебе з рота валить дим, трясця.
Відвали від мене, доки я не кинув тебе в клятий басейн.
Я не реагую на гіперболи!
- Добре. Не знаю, що це означає. - Якщо хочеш у рило, говори.
«Гіпербола»! Я знаю слова, я готельєр.
Дівчата, легше. Що це ви тут влаштували?
Гарний день. Розслабтеся. Гляньте на краєвид.
Слухай, можна дещо спитати?
Що саме?
По-твоєму, вейпінг — це куріння?
Аякже, так. І він руйнує цю країну.
Дякую. Чув? Додати нічого.
Як і ті кляті іммігранти.
Скількох ще впустити?
О, місце звільнилося.
Я чекаю на це свято.
Лія запропонувала кликати всіх.
- Нам буде весело, так? - Однозначно.
Любий, глянь на мене.
Я знаю, що тобі страшно. Мені теж.
Але я вже не можу жити в страху.
Знай мої потреби, інакше нічого не вийде.
Я хочу офіційних стосунків. І не лише заради дитини, а й заради нас.
Я кохаю тебе, Майку. І я хочу, щоб ми одружилися.
І я знаю, що тобі знадобиться час, щоб це обдумати...
Добре.
Добре?
Так.
Ну то можеш обійняти мене абощо? Чорт.
Ти куди?
Нікуди. Піду зареєструюся голосувати.
Привіт! Ви подзвонили моїй мамі. Її немає.
- Хай залишить повідомлення. - Залиште повідомлення.
НЕВРОЛОГІЯ МОЗКУ КАРЕН ВЕБЕР — ТЕРАПЕВТ
- Від пастрамі з любов'ю. - Так.
Дуже хрустка картопля фрі. Молочний коктейль з «Орео».
- Солодка газована вода. - Дякую.
Ти точно хочеш це зробити?
А що мені залишається?
- Боже, я сумую за кокаїном. - Де ти його взяв?
Не переймайся, Джеку.
Я знаю одного типа. А тепер запалимо це неонове місто!
Вегас уміє зберігати секрети.
Гаразд. Ми ще в Помоні, тож прибережи сили.
Сам прибережи. У мене є 90 хвилин,
тоді моя жінка приїде додому і помітить, що з дітьми сестра.
Може, це від коксу, але мені начхати.
Мій друг Майкі одружується.
Що це було? Ми ж тут самі, так?
Так, усе добре. Розслабся. Вибоїна на дорозі.
Просто така дорога!
Добре. Я в нормі.
Цього разу за ним стежиш ти.
ЛАС-ВЕГАС ПАЛМ-ДЕЗЕРТ
Хлопці, нога заніміла.
Я поведу. Сісти за кермом?
Нізащо, бляха.
Радикуліт замучив... Ти точно не проти?
Так, усе гаразд.
Мені пощастить.
«ФЕНТЕЗІ СПРІНГС»
До біса Вегас.
Усі ці казино належать тим, хто заснував «Галлібертон».
Погляньте. Чудовий заклад.
Якщо тратити гроші, то краще в індіанському казино.
Клас. Так, грошове правосуддя.
Чорт, поганий кокс. Мені треба посрати.
- Зустрінемося, де ставлять на спорт? - Так. Давай. До зустрічі.
Чуєш, а де в біса Майк?
Брітні? Це я.
Каро.
Не дивуйся.
Ми з Брітні неймовірно близькі.
Нам не треба говорити щодня, щоб дружба не згасала.
Так. Звісно.
Слухай, пробач, що я розкритикувала твоє виховання.
Я перегнула палицю. Може, забудемо й житимемо далі?
Я вже забула. Я думала, ти теж.
Щойно забула.
Заходь, бо ми потрібні Брітні.
Так.
О ні!
- Ставки не приймаю. - Ось він.
Легше, здорованю. Що тут у нас?
Донні, розміняй мені п'ять штук.
Ні. Ти що робиш?
Не парся. Зараз має пощастити.
Майку, ти грав чотири рази в житті.
Чого раптом пощастить?
Гаразд, Джеку.
Я консервативна людина.
У мене чотиридверний седан з сімома подушками безпеки.
Я зробив вазектомію. І вгадай, що сталося?
Вона все одно завагітніла.
Тоді я втратив роботу, свою компанію, пенсію,
усе тому, що вирішив скористатися свободою слова
у клятій орендованій машині!
Тому так, Джеку. Думаю, мені має пощастити, бляха!
Добре. Вибачте.
Але поглянь на це казино, Майку. Тут усі думають, що їм пощастить.
Поглянь на ту бідолаху. Наче зібралася в підводне плавання.
Стій. То що, Аспен Белл?
Не може бути.
Чорт забирай. Це він.
- Казав же, пощастить. - Ходімо.
- Ой. - Чорт!
- Вибачте. - Вибачте.
- Гей! - Друже! Як справи?
Чорт! Якого біса?
Так, виродку!
Дивись на нас, коли ми говоримо, шматок лайна!
Ти зачепив не тих татусів, сонце.
Просираєш гроші, які заробив на нашій компанії?
А номер-люкс забронював?
Ні, мужики, я тут на тренінгу з чутливості.
Тобі це треба. Бо ти сраний козел!
Хвилинку. Тренінг з чутливості? Що це таке?
Ви знали, що корінних американців ображає «тотемна тварина»?
У тебе проблеми з футболками Еда Кемерона?
Відсторонено на невизначений термін.
Міленіали так кажуть «звільнено».
Ось що трапляється з виродками!
Яка іронія!
Як тобі звільнення абсолютно ні за що?
«Вельми вдячний!» Ой. Боже мій!
- Що відбувається? - Господи!
Мене опублікували в клятому твітері.
Та розслабся.
Виклали мою домашню адресу на Reddit.
І дівчина мене кинула.
Так, але ви не бачили вираз його обличчя.
Схоже, він більше не хоче бути зі мною.
Повір мені. Хоче.
Звідки ти знаєш?
У Коннора завжди такий вираз обличчя.
- Це нічого не значить. - Це має щось означати.
Ось що це означає.
Ми їм потрібні. Вони це знають. Це їх непокоїть.
Я тебе прошу.
У мене порад не проси, добре?
Я вийшла за повного психа.
Уявіть: він ліз у бійку з цілим рядом студентів
у кінотеатрі «АркЛайт» на другому побаченні.
І вийшло. Мене це зачарувало. Я дала полапати цицьки.
Я сподівалася на щось більше, але Кара має рацію.
Гадаю, коли йдеться про чоловіків, вони прості, як двері.
Коротше, я хочу сказати ось що:
це одна з небагатьох речей у житті, яка не розчаровує.
Усі досягнення в кар'єрі і поруч не стояли,
тож якщо ти так ставишся до Ханни, то йди і скажи їй.
Бо в житті важливо лише те, що ти кохаєш сам і є коханим у відповідь.
Це головне. Це і твої діти.
Здуріти. Глянь, яка в неї дупа.
Боже мій! Так.
Ходімо зі мною.
Ні, дякую. Не треба.
Твій друг сказав інакше. Він оплатив два танці.
Вегас уміє зберігати секрети, малий!
Ми в Палм-Дезерт, друже!
Твоя мати в Палм-Дезерт, сцикун!
Так! «Твоя мати в Палм-Дезерт, сцикун!»
Точняк! Ми не друзі.
Ходімо.
Гей, ти наступний, стрижко!
Я попрошу вас поводитися тихіше.
Усе гаразд. Справді. Він нормальний, Ренді.
Усе гаразд, Ренді. Я нормальний.
Дай п'ять.
Давай!
Ренді!
Вибач, що він так.
Нічого.
Я б себе теж налякав.
Так, ти в чудовій формі.
Так? Щиро дякую. Я тренуюся. Ти теж у відмінній формі.
У тебе гарна шкіра.
Дякую.
Скільки тобі років?
Не можу сказати.
А мені скільки років даси?
Сорок дев'ять.
Що?
Звідки ти знаєш?
Шия.
Як справи?
Думаю, раніше у мене був нервовий зрив,
але тепер я в нормі.
Це дуже страшно. Не хвилюйся, татусю.
Тільки не зви мене татусем.
- Як тебе називати? - Зви мене Майком.
Так не цікаво.
Я зватиму тебе Перець Майк.
Ти Перець Майк.
До біса цей заклад. Я не виглядаю на 49. Чи виглядаю?
На сорок сім.
Та пішов ти!
Бачиш того типа? Ото 49-річний чоловік.
Ось що я тобі скажу.
Ти не уявляєш, яким я був крутим у твоєму віці.
Зустрічався з двома дівками одночасно,
обох звали Емі, і вони знали одна про одну.
Їм подобалося. Були раді ділитися мною. Я тусувався з хлопцями, коли хотів.
Я міг жерти все, що хотів, цілий день дудлити пиво,
спати, доки не минала втома.
Якось до мене в аеропорту підійшов Хуліо Іглесіас,
переконаний, що я його син Енріке.
Отакий у мене був вайб, бро!
Це було без зусиль. Це було дуже, сука, легко.
Що за дурня?
Я був дурним.
Кидайте свої долари. Нумо.
Я Перець Майк! Люблю свій байк!
Не знаю.
Я багато чого пережив у житті.
Страх втратити сім'ю — це гірше, ніж усе, з чим я стикався.
Мій мозок програє сценарій того, що може статися.
Бачитиму дитину раз на два тижні.
Моя дружина вийде заміж за якогось клятого ортопеда.
За розсудливе падло.
Так, не знаю. Може, Лія має рацію.
Може, це лайно не для мене. Я люблю бути батьком і все таке.
Чорт, це вона. Замовкни!
Ліє, привіт! Слухай, пробач за все, що я наговорив.
Що?
Чекайте, хто це?
Майку! Дзвонила Брітні.
Лія народжує.
Дякувати Богу! Ти мене налякав.
Вітаю!
Леді, мій друг Джек знову стане батьком.
- Це неймовірно! - Дякую.
Ти будеш чудовим татом.
Дуже вдячний.
- Я дуже радий за тебе. - Дякую, друже.
Пологи на пару тижнів раніше, тож я панікую.
- Забираймося звідси. - Ти їдь першим.
- Мені й тут добре. - Що ти верзеш?
Я не повернуся.
Тепер я такий. Перець Майк!
Перець Майк? Хто такий Перець Майк?
Перець Майк? Ти п'яний, як чіп.
Майку, вдома ситуація, яку ти можеш і маєш розрулити,
бо ти ж чоловік, трясця.
Ти ж мужик.
Майку, облиш.
Ти маєш рацію, Джеку.
Люблю тебе, старий.
Я теж тебе люблю.
Друже. Це вже третій коктейль за п'ять хвилин. Ти в порядку?
«Друже». Ось що я тобі скажу.
Ніколи не рахуй чужі чарки.
І ще одне.
Ніколи не одружуйся, бляха.
Конноре?
Конноре, якого біса? Ти в порядку?
Стій, що робити? Якого хріна? Бляха!
Чорт!
- Гей! Я ж казав тобі вгамуватися! - Чекай!
- Чорт! - Якого біса?
Він вдавився!
Чорт!
- Легше! - Він з нами.
Зараза!
Я не з ними!
Ого! Барбаро!
Моя дружина народжує!
Злізь!
- Вітаю, що став батьком. - Куди це ти намилився?
Дівчата досі танцюють.
Конноре!
Не зважайте на цю сутичку.
Я не з ними! Скажіть їм, що я не з вами!
Усе гаразд, друже?
- Усе добре, старий? - Я ожив!
Конноре! Чорт!
Гей!
Так, саме так! Тікток наживо, виродки!
Я стрімлю застосування надмірної сили щодо цих бідних, беззахисних татусів.
Забери бісову камеру!
Хлопці, тікайте!
Чорт! Срака! Боже! Я невинний перехожий!
Нам треба йти, Майку!
Ні, відпустіть! Не чіпайте! Мені треба в туалет!
На другій сцені в нас Арабелла.
Хлопці, я п'яний. Хтось із вас може сісти за кермо?
Та сука.
- Гаразд. - Хтось із вас має бути Коннором!
- Ти Річі? - Звідки знаєш моє ім'я?
- У телефоні показує. - Фото інше.
Сер, можна ми перенесемо ті ключки?
Ні, не можна.
Чому?
Бо це повний набір Лі Тревіно. Тупоголові.
Тож ви заткнетеся, сядете тут на переднє сидіння
і припините поводитися, як кляті педики.
Задоволений?
Мені підходить. Їдьмо.
Боже! Дайте гляну, куди ви нас відправляєте.
Та щоб вас! Меморіальний госпіталь?
Це центр Лос -Анджелеса. Це 160 кілометрів.
У моєї жінки пологи. Народжує дитину. Їдьмо!
А скільки це тобі років?
П'ятдесят один.
Ще маєш чим стріляти. Дуже круто. Мені подобається.
Дякую.
Чуваче, що це за сервіс?
- Я можу викликати іншого водія. - Я вас чую.
Я побачив, як банда Танцювала на килимі у вітальні
Фліп-флоп, вони робили боп...
Чорт забирай, курво срана!
Довбана каналізація.
Тому я й виїхав з цього клятого міста.
Кожен тупий блондин із своєю мрією має припертися аж сюди,
смоктати члени, щоб вести ігрове шоу.
Річі, я пропущу народження дитини.
Та до сраки.
Знаєш, де був я, коли народилася моя паскуда?
Я був неподалік у барі.
Пив пиво, їв смажених молюсків, бо тоді так було заведено.
Їдь!
Річі, ми можемо зробити розворот абощо, бляха?
Я намагався зробити розворот з 36 років, друже.
Це неможливо!
Кажу тобі, найбільшою помилкою мого життя було...
Сране ти мудило!
Трясця, це парад! Будь ласка, вперед!
Коли ти востаннє бачив, щоб хтось із цих виродків ставав біля знаку «стоп»?
Ти куди? Чекай.
- Джеку! Що ти робиш... - Джеку.
Чорт. Нуль зірок, Річі. Нуль зірок!
Ховайся від мобілізації, падло!
Це гарна ідея, Джеку.
- Що робити? - Просто зроби фото.
- Я зробив фото. - Молодець.
Як воно вмикається?
Це як клятий скейтборд. Штовхай. Уперед! Він електричний!
- Застрибуй. - Не їде!
Вдар його!
- Що? - Удар його!
Зрозумів!
Нумо, їдьмо!
- У мене жабка. - Якого біса?
Що? Я не хочу, щоб виродки за мною стежили!
Чуваче, всім насрати, де ти. Давай! Поїхали!
Чорт!
Легше!
- Гаразд! - Господи!
Ого! Круті штуки. Ці кляті штуки неймовірні!
Дорога для всіх!
Ми обженемо!
Уперед!
Пологове?
Дякую.
Джеку?
Добре придумав.
Я пропустив?
Я пропустив, бляха. Я пропустив.
Татку!
Синку, як справи?
Тату, у мене є менша сестричка.
Так, справді.
Ти плачеш?
Трохи.
Чому?
Бо я облажався, друже. Я все зіпсував.
Нічого. Натри брудом.
Так, натерти брудом. Ти найкращий, синку.
Ні, ти найкращий.
Джеку, не хочеш взяти себе в руки і познайомитися з донькою?
Так.
Ось, я приніс тобі квіти.
Вона така гарнюня. Ось, принцесо.
Секунду. Шкірою до шкіри не можна з блискітками.
Так. Точно.
Ліє, знаю, ти на мене дуже зла, і маєш на це повне право.
Але знай, що кохаю тебе до нестями.
І мені шкода, що я допустив, щоб між нами все було так, як було.
У мене попереду багато роботи, але знай, що я не зриватиму гнів на цих дітях,
і ти більше з цим не зіткнешся.
Я звернуся по допомогу, добре?
Мені потрібна допомога професіонала.
І ти це зрозумів у стриптиз-клубі?
Так.
Так і було.
Ще один аргумент за терапію.
У мене перший сеанс у вівторок.
Тобі пощастило, що в нас чудові діти.
Так. Можна її побачити?
- Так. - Добре.
- Познайомся з татом. - Привіт, принцесо.
Поставити хустинки з твого боку ліжка?
Так, мабуть.
Поглянь на ці оченята.
Привіт. Боже мій.
Вона прекрасна. Яка ж ти.
Як ми її назвемо?
- Я думала... - Де твоя обручка?
А, так. Мабуть, десь у нижній частині мого кишечнику.
Твоя обручка зараз у тебе в тілі?
- Вона металева. Вийде. - Так.
Якого біса, Конноре?
Так, давайте з цим на вулицю.
Більше того, всі, хто не є найближчим членом сім'ї, геть.
Ходімо.
Ви зробили чудову дитину.
Дякую, Майку.
То...
Хочеш щось сказати про свою невелику подорож?
Ні. І так добре.
Уже не Перець Майк.
Хто такий Перець Майк?
Я навіть не знаю.
Але я знаю, що за останні 17 годин він прийняв деякі рішення,
і мені не подобається, як усе склалося.
Але знай, що я тебе кохаю і...
Маю на увазі, в новинах зараз чого тільки не показують, здуріти можна.
І я кажу це не тому, що п'яний, але я, бляха...
Брітні, ти не зробиш мені честь стати моєю нареченою?
Майкле Джахіме Річардсе.
Я не відповідатиму на це питання посеред лікарні!
- Винен. - Вставай! Боже, та встань ти! Ну!
Прийми душ, купи обручку, постарайся!
Принаймні відведи мене в «Тоні Ромас».
«Рутс Кріс» підійде?
Я обожнюю «Рутс Кріс».
- Мені набридли твої кляті відмовки. - Це не відмовка, Каро.
Мені справді дуже боляче, і тобі не зрозуміти,
бо ти блокуєш усе своїм холодним мисленням рептилії.
Вважаєш мене холодною?
Люба, коли ти розсуваєш ноги,
я реально чую гімн Східної Німеччини.
Нарешті хоч трішки емоцій, трясця!
Ти до того, що вже не хочеш бути зі мною?
Ні, кохана.
Я просто кажу тобі, що більше не хочу так жити.
Я б хотів менше тебе боятися.
І, можливо, не планувати кожну хвилину свого життя.
Ще я б хотів час від часу їсти вуглеводи.
До речі, ти вмерла б, якби хоч інколи робила мінет?
Жиза.
Ти, бляха, це бачила?
Жиза! Це означає...
Що це правда!
Гаразд, Конноре.
Жиза!
До речі, це означає «правда».
Я про це й кажу!
Чорт.
Щодня це найкраща частина мого дня. Досі.
І тепер усе краще.
Ми записали Нейта в державну школу
і влаштували вечірку у ВІЗ, які зібрали на ній купу грошей.
Ясно, що деякі програми не на рівні приватних шкіл,
але тут грають у футбол, і дітей можна забирати тоді,
коли ви, трясця, припретеся.
Ми не провели дві години з докторкою Лоїс.
Виявилося, вона привласнила гроші, які ми зібрали для школи,
щоб заплатити кредиторам.
Але, зрештою, вона біла жінка, тому її не посадять.
Ще й книжку напише.
А тим часом той божевільний Ед Кемерон нарешті зрозумів себе.
Він зробив камінг-аут і одружився з милим старим з «Джудас Пріст».
Майк судився з «Трифектою» через вікову дискримінацію,
і ми повернули частину свого капіталу.
Коннор витратив свій на підтяжку шиї.
Чудово!
Життя прекрасне. І я був на терапії, проробив роботу.
Лія каже, що побачила помітні зміни.
Я вже не дратуюся через усе, як колись.
Перепрошую. Сер.
Думаєте, це розумно?
Кидати м'яч з дитиною, примотаною до грудей?
Я навіть не подумав.
Дякую за інформацію. Вельми вдячний.
Так, звісно.
Гарного дня.
Придурок сраний.
Чорт забирай. Ти цілий, друже?
Ну нічого, пройдися.
Гаразд, спробуймо десять поспіль.
Здуріти, скажи?
Гарний кидок! Ось так.
Ще один гарний кидок.
М'яч на першу базу!
Господи.
ЛІТНІ ТАТУСІ
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова