Сонце, я вдома.
Привіт, солоденький. Глянь, діти прийшли.
Які діти?
-Привіт! -Як поживаєш?
Чорт забирай. Давно не бачилися, друже.
Бо ви двоє — нудні жонатики.
Мовчи. Ти просто заздриш.
Є тост. Візьми собі пива.
-Луїсе. -Іди візьми пива.
Не сьогодні. Хочу бути свіженьким перед співбесідою.
-От нащо псувати настрій? -Коли ми нарешті зустрілися?
Тебе не турбує безробіття в нашому віці?
-У тебе ж є заощадження? -Де твоя гордість, чувак?
Не знаю. Я почуваюся деконструйованим.
Після того клятого курсу все шкереберть.
-Ти його просто не зрозумів. -Може, подзвонити Патріку?
-Геть з мого дому. -Гей, чувак!
Дай хоч пиво допити.
Як не старайся, роботи ти не знайдеш.
Тебе скасували.
Ти сам себе закопав тим курсом мужності.
Ні, його добило те, що Даніела кинула його наживо.
Ні слова про Даніелу. Він ще страждає.
Це ти ще страждаєш через Лус.
І я цього не заперечую!
Я чоловік, який визнає свою вразливість.
Молодець, Раулю. Молодець.
АЛЬФА-САМЦІ
Ти не купив продукти?
-Коли? -Мамо!
-Відвези їх і купи. -Сьогодні не можу.
Я вже казав, що працюю з 8:00.
У мене іспити в Мостолесі!
-Мамо? -Що?
Мене знудило.
Та школа — справжній розсадник кишкових інфекцій.
Що ти робиш?
Це знову пожований хліб. Ти такий наївний.
-Улісесе. -Іди в школу і вчися брехати.
Він не хоче йти, бо Адрі його б'є.
Що за Адрі?
Адрі вчиться вже другий рік і б'ється.
-Ну то дай здачі. -Естер. Чому ти не сказав учительці?
Що? Ні, це ж соціальне самогубство. Школа тебе нічого не навчила?
Там свої правила, як у тюрмі.
Боротися з насильством насильством — це токсично.
Знову ця твоя деконструкція.
Поводься добре і скажи вчительці, ясно?
Але я не можу відвезти їх у школу.
Заберу їх після обіду. Усе.
Люблю вас.
У мене болить голова і температура висока.
Улісесе, послухай маму.
Якщо хтось чіпляється в школі, влупи по гомілці.
Що таке гомілка?
Цілься сюди і бий сильно.
Не стримуйся.
Тобі дадуть спокій. От побачиш. Ясно?
Кілометр за сім з половиною хвилин. Скоро будеш у формі.
Скажи? Я вже бачу покращення.
Доброго ранку, люба. Підеш у душ?
Ні. Ти йди перша. Я зроблю розтяжку.
Гаразд.
Тату, я мушу перепросити.
Я думала, ти емоційно незрілий, але ти вмієш пробачати.
Мама така щаслива.
Терпіти її не можу.
-Що? -Я не кохаю її. Це лажа.
Що ти маєш на увазі?
Теорія десяти тіл працює. Це ти винна.
Тоді чому ви разом?
Не знаю. Просто… Не бачиш, як мені погано?
Ти завжди такий. Бентега — твоє друге ім'я.
Ні, я не… Я спустошений, розумієш?
Я погана людина. Дуже погана.
Мені ніяково з нею кохатися.
І що ти робитимеш?
Ну, кину її?
Що? Не жени. Вона така спокійна.
А що робити? Я не можу так жити.
Розставання — це не твоє. Востаннє тебе мало не переїхали.
-А вона була мила. -Одна умова: я не хочу більше переїжджати.
Санті, гель закінчився.
От лайно. Вона хоче сексу.
Іди віднеси їй гель. Іди.
Господи. Ти знов усе спаскудиш.
Тоді скажи, що мені робити. Підкинь ідею…
Боско, ширше. Я не бачу порожнину.
Альфонсо. Привіт.
Боже, Санті. Я ж пломбу ставлю.
Так. Я швиденько.
Просто… Бланка за тобою сумує. І шкодує, що пішла від тебе.
Але це я пішов.
Точно. Ні, їй шкода через усе, що змусило тебе піти.
Вона хоче дати тобі другий шанс. Чи ти дай їй другий шанс.
Потримай, малий.
Через мій труп. Я заблокував її всюди, де можна.
Співчуваю тобі, друже.
Ми врятувалися від того скаженого стерва.
«Скажене стерво» — це сексизм. Ні?
Запишися, відбілю тобі зуби.
БУДИЛЬНИК
Педро? Анхела. Як справи?
Так. Привіт…
Ти той хлопець з курсу про мужність?
Сеньйоро, вже полудень.
Дай мені спокій.
У вас примірка на Influencer Awards.
Перенеси на завтра. І неси булочку з шоколадом.
Упевнені? У вас скоро кампанія для екобікіні.
Ти на щось натякаєш, Патрісіє?
Ні. Зараз принесу.
Дай поспати. Ти вже набридла.
О шостій ви підписуєте книжки.
Клята книжка.
Це деконструйована крокета,
бо так звучить крутіше й сучасніше.
Не деконструйована, а товчена.
Тихо. Це вже не крокета. Це щось інше.
Вона втратила свою сутність.
-Отак я почуваюся. -Але ж смак не змінився.
-Народ, мене взяли на роботу. -Що?
У продюсерську компанію.
-Директором відділу ігрового кіно. -Чорт!
І в мене крутий бос, якому начхати на моє минуле.
-Молодець! -Так тримати!
Охрініти, любий.
Можна не хвилюватися за іпотеку.
Я хочу покинути Бланку.
Ти жартуєш.
А я вам казав. По двадцятці з кожного.
-Закладалися на мої стосунки? -Ще рік, і я виграю.
І що ти їй скажеш? Вона ж тебе приб'є.
А як тебе кинула Лус?
-Тихо. -Мені потрібні ідеї.
Лус мене не кинула.
Ми домовилися, обоє, що в нас перерва.
Не кажи нічого. Потайки з'їдь, а потім кинь її.
-Чому завжди з'їжджаю я? -Вона не з'їде.
У Педро ще є місце.
-Та хрін вам. -Патріархально.
-Знову починаєш? -Ага.
«Звільни богиню всередині себе»?
Твоя красунька написала бестселер і сьогодні підписує книжки.
Зберися. Я не буду тебе утримувати.
Я ж з тобою навіть не сплю.
Патріархально.
Чому я не можу бути домогосподарем?
Це гідна робота. За неї треба платити.
Розкажи про крокету.
Відкрий ресторан. Поряд є вільне приміщення.
Я щойно зрозумів, що мені не подобається працювати.
Аякже.
Щойно я повернуся до Лус, то з'їду.
Що?
-Вона знову закохається в мене. -Це не стається просто так.
Це не випадковість, а свідомий вибір.
Не думаю, що Лус аж так хоче повернутися до тебе.
Захоче. Це питання часу. Хтось щось буде?
Коли скажеш йому, що в Лус є інший?
Хочеш, щоб Естер мене вбила?
Чорт! Діти.
А ти куди?
Так мило. Він хоче, щоб ми поїхали на кайтбординґ на Маврикій.
Але ні. Жодних планів, доки він остаточно не розлучиться.
У тебе — багаті розлучені чоловіки, у мене — підлітки з прищами.
Я не там працюю.
Як твої відкриті стосунки? Знайшла когось?
Коли? Мені жити ніколи.
-А Луїс? -Не знаю. Я попросила мені не розповідати.
Чому? У цьому ж весь прикол.
Він весь час ходить по магазинах. Які там романи?
-Якщо це натиснути, авто загальмує? -Бляха, Лус!
Вибач.
«Мерзенна вчителька…»
Еріко, як справи?
Улісес вдарив Адрі по гомілці.
Ого.
Це, мабуть, боляче.
Клянусь, ми просили сказати вам, якщо його чіпатимуть.
Ну, він не послухав.
Та ну, моя дитина захищалася.
Якщо Адрі б'ється, то хай отримує по заслугах, скажи?
У нашій школі безкомпромісна політика щодо гендерного насильства.
«Гендерного»?
Він же вдарив Адріана.
Адріану.
Та ні. Адрі — це Адріан.
Адрі — це Адріана.
Ви так мені допомогли.
Ваш ранковий ритуал зробив з мене нову людину.
Тепер я почуваюся собою.
Це чудово, Клавдіє.
Тільки я не люблю матчу. Тому п'ю чай.
Теж рахується.
І я купила антиоксидантну сироватку для відродження клітин, яку ви радили,
але вона не працює.
Клавдіє, якщо можна…
Перепрошую.
Як вас звати?
Педро.
Ви не залишили місця для підпису, Педро.
-Може, зустрінемося? Поговоримо? -Не хочу, щоб нас бачили разом.
Ти спаскудила мені курс, принизивши наживо.
Для цього ти прийшов? Звинуватити мене?
Ні. Щоб дізнатися, як ти.
Чудово. Бачиш, яка черга?
У мене теж чудово.
-Маю нову роботу. -Клас.
-Гаразд. -От і добре.
Як вас звати?
Карлота.
Я робила кріоліполіз, який ви називали чарами,
але целюліт повернувся.
Привіт, Лус. Оце так збіг.
А, точно. Ти ж тут працюєш.
Ти за крок від судової заборони.
Добре, я до тебе. Але це не те, що ти думаєш.
Невже?
У мене юридичне питання. Я відкриваю новий ресторан.
Я тебе вітаю.
Хочу, щоб ти оформила всі документи. Відколи в тебе скутер?
Я вела твої документи, бо ми були разом.
Є інший варіант: можемо знову бути разом.
Бувай.
Гаразд, допоможи не як дівчина, а як подруга.
Відколи це ми друзі?
Відтепер?
Уже зареєстрував назву компанії?
Ні. Я її ще не придумав.
-А гроші є? -Так.
Тут усе готово. У мене є інвестор.
Ще один ресторан, синку?
Ти казав, що ця сфера — лайно.
Бо я тоді вигорів, тату.
Але ця перерва допомогла мені переосмислити себе.
А хіба це не означає зміну діяльності?
Ви позичите мені 50 штук чи ні?
-Як тобі цей будинок? -Підпиши тут.
Тут дві спальні. Він просто біля твоєї школи.
Я вже погодився.
Переїдемо завтра. Потайки.
Поки мама проходить курс із самосвідомості і…
А що я підписав?
Дозвіл на працю неповнолітньої. Ми переїжджаємо?
Спершу переїдемо, а потім я її кину. А що за робота?
-Тату, поговори з нею. -Робота де?
Не в барі?
Це ж помста мамі за Альфонсо.
Ні.
Це не помста. Сам не знаю, що це, якщо чесно.
Чому хлопці не вміють розходитися?
Доню, на чиєму ти боці?
Народ, піца і кіно?
Чудовий план. Так.
Зараз зберуся і підемо.
Не дивись на мене так. Ні. Я просто привітний.
Тепер її черга переїжджати.
Іріс така хороша. Треба було народжувати дівчат.
Що це за тема з унісекс-іменами?
Чому не називати її Адріана?
Скільки часу економиш, скорочуючи три літери?
Ну от скажи. «Адріана».
Естер, це серйозно. Ми виховуємо потенційного насильника.
Припини.
А якщо подзвонити Патріку? Може, у нього є курс для дітей.
Я не дозволю деконструювати мого хлопчика.
Годі його мучити.
Я його насварила, йому дуже шкода.
-Усе. -Байдуже. Я з ним поговорю.
Зараз?
Вже пізно.
Я з усієї сили її вдарив, отак.
Вона розридалася і втекла.
А тобі її не шкода?
Мені? Чому?
У неї кров пішла.
Що?
Синку, не можна бити людей.
Особливо дівчат.
Чому? Адрі тепер мене не чіпає.
Так, але між дівчатами й хлопцями є фізіологічна різниця.
Ми сильніші. Можемо завдати більше шкоди.
Це мама порадила.
Що?
Естер…
-Ой… -Естер.
Ти сказала синові вдарити Адрі по гомілці?
-Я вже спала. -Я бачив, як ти бігла по коридору.
Ну гаразд. Це я винна. Я думала, Адрі — хлопчик, ясно?
Та яка різниця? Насилля — не вихід.
-Я не згодна. -Скажи, хай Улісес перепросить.
-Це Адрі почала. -Якщо його відрахують, то винна ти!
Гаразд. Завтра скажу, щоб перепросив у тої дурепи.
У таких питаннях треба діяти разом.
Улісес не має вирости сексистом.
Той курс тебе спотворив.
У нас є дошки.
Хочу свою. На ній народжувалися чудові серіали.
Як «Брудна сучка»?
Люди не зрозуміли іронії.
Педро, я знаю, що твої проєкти дещо сексистські, майже мізогінні.
Ні, я вже не сексистська свиня.
Я пройшов курс з деконструкції маскулінності.
Ні, де-деконструюй себе.
Я хочу, щоб у проєктах був контраст.
Хай будуть феміністичними, але не занудними.
Тобто в мене тут роль шовініста?
Познайомлю тебе з командою. Ходімо.
-Сільська драма? -Благаю, ні.
-Тільки не мелодрама. -Вони заходять.
Алі, Ольго, Беа, це Педро Аґілар — новий директор відділу ігрового кіно.
Щасти.
Гаразд. Як справи, дівчата?
Над чим працюєте?
Просто я…
Я не хочу… Просто… Я не можу…
Я намагаюся деконструювати себе, а дружина каже сину,
що кулаки розв'язують усі проблеми.
-Луїсе… -Яким стане суспільство?
Ми регресуємо.
Підлітки не усвідомлюють гендерне насильство.
-Ну звісно. -Брате…
Якщо так виховувати нове покоління,
вони зрештою не…
Хуліане, авто. Хуліане!
Хуліане!
Вона? Чорт.
Подивимось…
Привіт. Як справи?
Ви, мабуть, мама Адрі?
Так. А ви мама цього насильника?
Ні, Улісесу дуже шкода і він хоче перепросити. Так?
-Ні. -Улісесе!
Ми не пробачаємо тим, хто підтримує гендерне насильство.
Яке ще гендерне насильство?
Ваш слон на голову вищий за мого сина.
Ви назвали її слоном?
-Ви назвали Улі насильником. -Так.
Насильників виховують якраз такі паскудні мамці, як ви.
Його оперують. Кажуть, перші 24 години найскладніші.
Ти з ним говорила?
Іди додому, Луїсе. Нічого не вдієш.
-Але ж… -Ясно?
Подзвони, щойно щось дізнаєшся.
Авжеж.
-Естер. -Привіт, тату.
Іріс, доню, усе гаразд?
Мама щойно вдарила маму Адрі по гомілці біля школи.
Що?
Вона впустила телефон під час бійки, екран розбився.
-Ой, вона йде! -Дай слухавку мамі… Іріс!
РАУЛЬ ВХІДНИЙ ВИКЛИК
Раулю, не зараз.
Чувак, о восьмій вечірка у мене… Тобто у Педро вдома.
З якого дива?
Щоб радіти життю, чорт забирай. Воно прекрасне.
Ага. Прекрасне.
Просто треба бути обережними з історіями про жіночу помсту,
уникати стереотипів.
-Слухай, її зґвалтували. -Серіал тримається на помсті.
Так, але персонажі якісь одновимірні.
Хіба те, що ґвалтівник — мудак, не стереотип?
Перепрошую?
-Чому він ґвалтує? -Бо він мудак.
-Бо він чоловік. -Так, він козел.
Але чому він козел?
Ну, наприклад, може, його дідусь…
Дідусь розбещував його в дитинстві.
От воно. Це ж класика. Дідусь-педофіл. Як у «Гайді».
А чому не бабуся?
-Бабусі не розбещують, а готують пудинг. -А це не стереотип?
Ми кілька місяців працювали. Презентація для платформи вже завтра.
Серіал ще сирий. Його треба переосмислити. Уся ніч попереду. Суші любите?
Ага, аякже. Ходімо.
Переосмислюй скільки завгодно. Я додому.
Не чув про баланс між роботою та життям?
Я б залишилася, але якщо вони йдуть…
Солідарність.
Гей, Педро, як справи? Ви порозумілися?
Так. У них є потенціал.
Тобі тут сподобається. От побачиш.
Привіт, Педро. Роберто, з бухгалтерії.
Нарешті хлопець.
Нам тут потрібні були олівчики. Бо навкруги забагато точилок.
Прошу?
Це не компанія, а суцільний квітник.
Не хочеш випити? Розкажу, хто тут лесбійки.
У мене купа роботи. Іншим разом.
Добре. Як хочеш, Пітере.
Педро.
Привіт! Давно не бачилися, друже.
Як справи, любий?
-Розкішна хата. -Ага.
-Я не знаю як… -Дівчинко, скільки ти вже хильнула?
Даруйте.
-Сантьяґо. Вибачте. -Що? Перепрошую.
-Нащо запрошувати Дієґо? -Ти казав, можна будь-кого.
Я про дівчат. Хіба не ясно?
-У мене немає знайомих дівчат. -А з Tinder?
-Усіх в одне місце? Здурів? -Де ти був?
У лікарні. У Хуліана серцевий напад, його оперували.
-Ага. -Якби ти взяла слухавку…
Як так? Ви переслідували злочинця?
Ні. Він сидів у патрульному авто.
Випив кави і…
А якщо він помре «при виконанні», його нагородять, як героя?
«Якщо помре»? Він молодший за мене.
-Ходімо, випий вина. -Молоді теж помирають.
-Але… -З дітьми сидить твоя мама.
Що…
Кохана, ти вдарила маму Адрі
біля школи на очах у всіх батьків?
Еріка дзвонила?
Ні, Іріс взяла твій телефон, який, до речі…
Скільки екранів ти збираєшся розбити?
-Це була самооборона. -Ага.
Я захищала сина.
Усе записано. У шкільному чаті аж 7 відео є.
-Що? -Ти ж його не читаєш.
Це не Улісесу потрібен курс із деконструкції.
-А тобі. -То я тепер мужичка?
Ні, але в тобі купа токсичної маскулінності.
Може, спробуємо не сваритися? Випиймо.
-Яка зустріч! -Привіт!
-Які ви красуні. -Якого біса?
-Ти приніс лід? -Лід?
Я ж написав.
Що за чортівня? Я мушу працювати.
Саме так. Треба відсвяткувати наш успіх.
У тебе — робота. Я — відкриваю ресторан.
Повертаюся до Лус.
Раулю, у неї є інший.
-У кого? -Лус.
-Моєї Лус? -Вона не твоя, чорт забирай.
Отямся. Годі ганьбитися.
Але ж вам важче знайти кохання, ніж нам, гетеросексуалам, так?
У цих «темних кімнатах» і таке інше.
Втрачається магія.
Не знаю. Не бував у таких.
-Ні? -Ні.
Як на мене, вони огидні.
Так.
Я думав, це як якийсь ритуал ініціації для ґеїв.
Ні, посвідчення отримують без іспиту.
Ідеш у Міністерство рівності, сплачуєш внесок, і ти сертифікований ґей.
Внесок? Вибач.
Я на хвилинку. Чорт.
-У Лус є інший? -Що?
-Педро сказав. -Не знаю. Бланка дзвонить.
Санті, так чи ні?
У нас Луїс спеціалізується на Лус.
Кохана. Привіт.
Хлопець з транспортної компанії хоче обговорити ціну.
З транспортної?
Тату, скажи їй правду.
Сантьяґо, що відбувається?
-Цей стіл розбирається? -Тихо!
Ні, слухай, це… Я хотів розповісти все сьогодні.
-Клянуся. Коли буду вдома… -А де ти?
А ти як думаєш? Оцінюю житло в Сан-Чінарро.
На вечірці в будинку Педро.
На вечірці з друзями без мене?
Ні. Бланко…
Бляха.
-Ти сказав Раулю про Лус? -Це був Педро.
Пако, що ти забув у мене вдома?
-Я говорив, у середу. -Сьогодні середа.
-Хто сказав, що в неї інший? -Естер.
-Замовкни. -Байдуже. Він уже знає.
-Пако! -Вони спілкуються?
-А що я можу вдіяти? -Хто він?
-Клянуся, я не знаю. -Запитай в Естер.
Ні, вона мене приб'є.
Гей, ви покликали купу людей і кинули мене самого?
-Слухай, тут таке діло… -Ні, Раулю! Стій!
Можна заночувати в тебе?
Педро, прошу! Клятий телефон.
Ой, гляньте, стукачка дзвонить. Що?
Мама вже їде.
Ні. Скажи, хай не їде.
Ні, вона вже поїхала. Кажу, щоб ти знав, що я досі тебе люблю.
ЛУС
Лус, я тут дізнався, що в тебе є інший.
Мені не через це боляче, а тому, що ти збрехала.
Шкода, що ми не можемо бути друзями.
Нічого. Нічого. Я все приберу.
Сеньйоре?
Патрісіє! Слава Богу, ти повернулась. На, тут склянку розбили.
Ні, я прийшла поговорити про сеньйору.
Їй погано. Вона пригнічена, дратівлива…
-Здається, у неї вигорання. -Що?
Я в інтернеті читала.
Хронічний стрес через роботу, що спричиняє загальне виснаження.
Нащо мені це знати, Патрісіє?
Скажи, хай почитає свою книжку і звільнить богиню всередині себе.
Я знаю, ви любите одне одного. Дайте коханню шанс.
Як справи з Лус?
Ми розійшлися. До біса її.
Я зосереджуся на кар'єрі.
Хіба ти не продав ресторан?
Я — ні. Вона продала. За євро.
Але я відкрию новий. Половина суми вже є.
Батьки позичать. Це так жалюгідно.
Потрібен бізнес-партнер?
Знаєте когось, хто хотів би інвестувати в мою гастротеку?
Розкажи більше. Може, я зацікавлюся.
Нащо казати Луїсу про мого хлопця?
Нам більше нема про що говорити. У тебе набагато цікавіше життя.
Лише розлюченого Рауля мені бракувало.
Я просила не казати йому.
Твій чоловік — ще те патякало. Більше нічого тобі не казатиму.
Луїсе!
Так, серцевий напад. І він молодший за мене.
Треба радіти життю.
Прям як ви. Ні дітей, ні зобов'язань…
От треба було розбовкати Раулю?
Я нічого не казав. Це був Санті.
-А нащо казати Санті? -Це Педро.
Я думав, йому можна довіряти. Їм можна.
Тобто ти розказав обом. Молодець, Луїсе.
-Поговоримо вдома. -Але, Естер…
Чому завжди біситься вона?
Я так більше не можу.
Бланка приїхала.
Уже? Чорт… Скажи, що я пішов.
-Вона вже тут. -Де?
Бланко, радий, що ти тут, бо… Нам треба поговорити.
І не кажи.
Так, я просто подумав…
Тобто я не знаю, як вважаєш ти, але річ у тім, що…
Між нами з тобою щось не…
Тобто, мені здається…
Гадаю, ми поспішили, коли знову зійшлися.
Потрібно ще трохи часу…
Ти від мене йдеш.
Ну, йду…
На якийсь час. Коротенький…
Звісно, якщо ти не проти, і…
Добре.
Я розумію.
Серйозно?
Так.
Але цього разу не переїжджай.
Тепер моя черга, так?
Але дай мені трохи часу, щоб знайти житло.
Звісно.
Так, звичайно.
Іди сюди.
Ні…
Гей!
Ні, Бланко… Ти так добре впоралася.
Усе так добре виходило. Ні, Бланко, стій.
Зійтися, щоб потім знову розійтися…
Дух помсти ще той сексист.
Ви гадки не маєте.
Бланко, не хочеш їсти?
-Є круасани з лососем… -Дай мені спокій.
І авокадо.
Я не довіряю Дієґо, як бізнес-партнеру.
Може, у нього прихований мотив.
А з іншого боку, ти не зіпсуєш усе, трахнувши його дружину.
Може, підете додому? Я тут насильника гуманізую.
На новій роботі все добре?
Не дуже. Там самі жінки і один настирний мужик.
Справді? А фотки є?
Тобі не сподобаються сценаристки.
Ви розумієте, що ми вже прожили пів життя?
І друга половина не найкраща.
Зараз не час впадати в депресію.
Раулю, я тобі цю вечірку не пробачу.
-У ванній хтось трахався. -Естер і Луїс переспали на твоєму ліжку.
Що? Коли?
На дні народження Улісеса.
Нас застукала переможниця гри в хованки.
Це тупо огидно, чувак.
Життя таке абсурдне.
Усе, чорт забирай. Радійте.
Хто піде зі мною плавати?
-Ходімо. Цього разу треба. -Так?
-Ну ж бо. -Ану.
Недоумок знову стрибнув.
От козли, ви серйозно?
Ходімо, допоможете прибрати.
Тобі потрібна покоївка. Тут брудно.
Хіба це не сексизм?
А я зроблю кілька кіл. Це корисно для серця.
Переклад субтитрів: Ірина Кожанова