‎UN SERIAL NETFLIX
‎Ai o grădină superbă.
‎Am pus gazon englezesc. ‎E grozav, dar se prinde greu.
‎Trebuie să-l ud mult.
‎- Și piscina e tare. ‎- E apă sărată. E mai bine decât cu clor.
‎E casa perfectă ‎pentru a sărbători ziua lui Ulises.
‎- Ce? ‎- Vreau să dau o petrecere ca să-l împac.
‎- E supărat din cauza divorțului. ‎- Și e problema mea?
‎Ajută-l! De asta ai o casă mare, ‎ca s-o împarți cu cei dragi.
‎- Tu ai un apartament minuscul! ‎- Măcar e al meu. Tu stai la Luz.
‎Vreau un castel gonflabil ‎cu un tobogan până la apă.
‎De ce nu organizezi petrecerea ‎într-un loc de joacă?
‎Aici e mai mișto.
‎Stai liniștit! Am eu grijă să fie cuminți.
‎- Câți copii? ‎- Nu mulți. 20.
‎Douăzeci? Nici gând! Îmi mănâncă iarba.
‎- Sunt copii, nu capre! ‎- Nu te-aș ruga dacă n-aș avea nevoie.
‎- Bine, 20. Dar nu mai mulți. ‎- Și părinții lor.
‎- Fără părinți în piscină! ‎- Bine.
‎SOS. Am pierdut patru reclame ‎dintre cele cinci de săptămâna asta.
‎Și pe a cincea.
‎Și nu mai ești invitată la premiile Goya.
‎Mi-am luat deja rochia.
‎- Du-o înapoi! ‎- Ce să fac? Am șters tot ce era cu Pedro.
‎Te-au marcat, ca în ‎Litera stacojie.
‎Mă afectează și pe mine prostiile voastre!
‎Eu am postat că e un nemernic. ‎Dă-mi un like! Poate te scoți.
‎Zi-i iubitului tău să nu mai posteze ‎rahaturi demodate, că te distruge!
‎- Sau desparte-te de el! ‎- Îl iubesc.
‎O să-ți treacă.
‎- Amorul trece, dar scandalul nu se uită. ‎- Și…
‎Dacă pun un clip pe Instagram ‎și spun că sunt o feministă convinsă…
‎dar contrariile se atrag sau…
‎Nu vorbi cu nimeni!
‎Lasă tsunamiul să treacă! Ia o pauză!
‎Vrei să fii cu cineva care gândește așa?
‎- Nu gândește așa. ‎- Ești sigură?
‎- Duna! ‎- Ce e?
‎- Ți-ai pus piercing în buză? ‎- Da. Nu vezi?
‎Ăsta nu e un bar de punkeri, ‎e un restaurant de lux.
‎Da, clar.
‎Lasă punkereala!
‎- Da. ‎- Raúl, eu sunt.
‎- Cine? ‎- Carmen.
‎Bună! Dacă m-ai luat cu „Sculă-Bleagă”, ‎ți-am șters numărul.
‎Ne vedem în jumătate de oră?
‎- Sunt ocupat. ‎- E important. Trebuie să vorbesc cu tine.
‎Ce o mai vrea?
‎Jimena, 43 de ani. E activă.
‎Îi plac sporturile extreme, ‎fitnessul, dansul.
‎N-aveți nimic în comun, dar nu se știe.
‎- Rahat! Hai să plecăm! ‎- E mama?
‎- Nu. E Nagore, bețiva. ‎- Sebas!
‎- Ne-a văzut. ‎- Sebas!
‎- Ce coincidență! ‎- Da. Ce mai faci?
‎Nu mai m-ai sunat.
‎Din respect pentru suferința ta. ‎Erai îndrăgostită de fostul tău iubit.
‎E un ticălos. E cu altcineva.
‎- Se mai întâmplă. ‎- Aveți timp să bem ceva?
‎Nu, nu putem. ‎Avem bonul cu numărul 29 la pescărie.
‎Nu e cam tânără pentru tine? ‎Sunteți incredibili!
‎- Nu. Ea e fiica mea, Álex. ‎- Îmi pare bine.
‎- Nu mi-ai spus că ai copii. ‎- Ba da. Ne mai vedem…
‎Sună-mă! Ce coincidență! Pa!
‎- De ce îți zice „Sebas”? ‎- Vezi ce femei alegi? Gata, am terminat!
‎Mai e un corp. Nu te retragi de la maraton ‎la kilometrul 40.
‎Bine. Spune-i „da” Jimenei!
‎Poate apare iubirea vieții mele.
‎Nu. Ai nevoie de zece relații ‎ca să uiți corpul mamei.
‎Apoi vei fi pregătit ‎pentru iubirea vieții tale.
‎Dar s-ar putea să nu apară. ‎Fii pregătit și pentru asta!
‎Următorul!
‎În niciun caz!
‎Ulises își serbează ziua acasă.
‎Nu vreau să merg la conacul ăla. ‎Va înțelege că n-avem bani.
‎Nu te încăpățâna! ‎Se va da și el mare în fața prietenilor.
‎Săptămâna asta eu am custodia lor, ‎deci eu decid.
‎„De sărbători, minorul va sta cu părintele ‎care are custodia până la ora 16:00
‎și cu cel care nu are custodia ‎până la 20:00, dacă nu e stabilit altfel.”
‎Acordul nu e încă aprobat în instanță.
‎Încerc să-l împac pe Ulises.
‎Dintr-un motiv bizar, dă vina pe mine ‎fiindcă m-ai înșelat cu antrenorul.
‎Copiii sunt deștepți. ‎Și știu că, în fond, tu ești de vină.
‎Plata pentru clovn e nerambursabilă.
‎Fă tu pe clovnul! Ar fi gratis.
‎Să lăsăm copilul să decidă!
‎Ulises!
‎Cu mama.
‎Păcat! Aveam un castel gonflabil ‎cu tobogan până la piscină.
‎Cu tata!
‎- Voiam să angajez un magician. ‎- Să vină și el la petrecere!
‎Te scutește de curățenie.
‎- Nu voiai să vorbim? ‎- Ba da. Imediat.
‎Da!
‎Așa!
‎Raúl?
‎Raúl!
‎- Nenorocitule! ‎- Rahat!
‎- Tică… ‎- Oprește-l!
‎- Dă-mi-l! ‎- Carmen!
‎Ce ai făcut?
‎Imbecilul m-a părăsit.
‎- De ce i-ai tras-o? ‎- Nu știu. Din inerție.
‎Degeaba ai dat banii pe cursul ăla. Păcat!
‎Luz o să afle și o s-o încurc. ‎Ne mergea așa bine!
‎Vinde-i lui Jero partea ta la un preț bun! ‎Taie legătura cu amândoi!
‎- Partea mea e pe numele lui Luz. ‎- Să-ți facă procură!
‎- Și eu ce fac? Rămân falit. ‎- Preferi să rămâi falit sau fără iubită?
‎Falit. Mă voi reinventa.
‎Dacă mă lasă, mor.
‎Nu te-ai gândit la asta ‎când i-o trăgeai lui Carmen, nu?
‎Sunteți enervanți cu gânditul ăsta!
‎- Ce e? Te simți bine? Băieții sunt jos. ‎- Nu, nu mă simt bine.
‎Sunt linșată online ‎din cauza iubitului, gurul misogin.
‎Ai pierdut câțiva urmăritori, ‎nu e sfârșitul lumii.
‎Mi-au anulat toate contractele!
‎Găsesc un mod de a-mi câștiga traiul ‎și strici tot. Te deranjează succesul meu?
‎- Dar pe tine, al meu? ‎- Nu poți zice orice. Tu crezi ce spui?
‎Nu sunt eu, e personajul meu. ‎Mai știi? Tu mi-ai spus asta.
‎- Crezi că facem același lucru? ‎- Da. Profităm de prostia oamenilor.
‎E capitalism pur.
‎Eu n-am un mesaj retrograd. ‎Nu fac rău nimănui.
‎Cum să nu? ‎Îi convingi să cumpere lucruri inutile.
‎Și îi faci să creadă ‎că e ușor să fii fericit.
‎De când întineresc cremele?
‎Nu trec de epidermă.
‎Și cursurile de yoga?
‎Vrei să-ți arăți fundul. Și e în regulă, ‎dar să spunem lucrurilor pe nume!
‎- Personajul ăsta al tău te devorează. ‎- De când ești așa feministă?
‎- De când ai devenit mitocan. ‎- Calmează-te! Suntem o echipă!
‎Pedro, tu mă iubești?
‎- Enorm. ‎- Atunci, lasă prostiile!
‎- Lasă-le tu! ‎- Eu am început.
‎Eu am un potențial de creștere mai mare. ‎Tu ți-ai atins limita.
‎Concurăm?
‎Da?
‎Eu sunt. Sunt de la televiziune.
‎Da, Pedro Aguilar. La fel.
‎Sigur. Azi? Nicio problemă.
‎Nu, vin singur. Știu unde e.
‎Uli, mâine e ziua ta!
‎Ne vom distra de minune.
‎Să vezi ce casă are unchiul Pedro! ‎O să-ți placă!
‎Putem să vorbim ‎și să lăsăm fețele amuzante?
‎Tati, ne e dor de tine.
‎Și mie mi-e dor de voi.
‎Mamă, ție ți-e dor de tata?
‎Luis, unde ai pus sita de paste?
‎- În sertar. ‎- ‎Nu e în sertar.
‎Totul e în altă parte. Nu găsesc nimic.
‎- Ce ai? ‎- ‎Nimic.
‎Tipul drăguț de la sală ‎s-a împăcat cu iubita lui.
‎- E un nemernic. ‎- Serios?
‎- Adică îmi pare rău! ‎- Copii, închideți! E ora mesei.
‎Nu e frumos. ‎Nu vorbim despre treburile mamei.
‎Lui Luz i-ai povestit.
‎Bună, iubitule!
‎- Vrei pește la cuptor? ‎- Sună bine.
‎Știi ce mă gândeam…
‎Am nevoie de o schimbare. ‎Îi vând lui Jero partea mea din afacere.
‎Cum așa? Vă descurcați bine.
‎Da, dar noi doi suntem într-o altă fază ‎și am nevoie de noi provocări.
‎- Mai putem merge la Amsterdam? ‎- Au găsit pe cineva.
‎Dar dacă vrei să vinzi…
‎Da. Mă gândesc de mult să vând.
‎N-ai zis că tocmai te-ai gândit?
‎Nu, mă gândesc de ceva vreme. ‎Îmi place să rumeg bine lucrurile.
‎- E o industrie de rahat. ‎- Eu ți-am tot zis.
‎Dacă nu ajungi la notar, îmi faci procură ‎și semnez eu. Mai economisești timp.
‎Nici vorbă, merg. Tu nu te pricepi deloc.
‎Ești sigură? Nu e nevoie.
‎- Ba merg, ca să pot verifica totul. ‎- Bine.
‎Dar trebuie să înveți să delegi.
‎- Le-am luat. Atuul e caro. ‎- Nu, eu am dat mai mare.
‎Nu vezi că se joacă treflă ‎și tu ai dat pică?
‎Tată, ori te uiți la film, ori joci.
‎Concentrează-te! Durează o veșnicie.
‎Alo?
‎- Nu mai poți da petrecere la mine. ‎- Glumești.
‎Grădinarul a folosit ‎un îngrășământ special, care e toxic.
‎- Nu se dă primăvara? ‎- Și Daniela a zis că nu vrea haos.
‎- E cam deprimată. ‎- N-am zis nimic. El e neprietenos!
‎Am trimis deja invitațiile.
‎Pe WhatsApp. Dar le-au primit deja.
‎Trebuie să apar la televizor mâine.
‎- Vin la tine acasă? ‎- Nu!
‎Atunci, ce contează?
‎Nu vreau să fugă 20 de copii ‎prin casa mea!
‎- Am zis că-i supraveghez! ‎- Te ajut eu. Stai liniștit!
‎Mersi, scumpo! Ne vedem mâine.
‎Trage o carte!
‎Prietenul tău are nevoie de tine. ‎Putem replanta iarba.
‎Sigur. Nu tu plătești.
‎Fiindcă nu mă lași, măgarule.
‎Și nu e iarbă, e gazon englezesc.
‎Cu soțul meu aveam o relație mediocră. ‎Dar și-a făcut un lifting și arăta oribil.
‎- Nu! ‎- Ba da.
‎Am zis: „Ce caut cu el? ‎Nu poate nici să închidă ochii.”
‎- A fost aiurea. ‎- Pentru unii, vârsta e o problemă.
‎Nu-și acceptă vârsta.
‎Ai zis că ai 43 de ani, nu?
‎- Da. Și tu? ‎- Patruzeci și patru.
‎- Avem aproape aceeași vârstă. ‎- Ce coincidență, nu?
‎Când erai mică, la ce te uitai?
‎Îmi plăcea să mă uit la ‎Heidi,
‎la ‎Globul de cristal, ‎la ‎Candy Candy.
‎Ai văzut ‎Un, doi, trei‎ și alb-negru?
‎Ce fel de întrebare e asta?
‎Scuze! Voiam să ne cunoaștem mai bine.
‎Întreabă-mă orice vrei!
‎Îți place sexul?
‎Mie?
‎Mai mult decât credeam.
‎Fir-ar să fie!
‎Cum a fost?
‎Foarte bine!
‎Mă duc la toaletă.
‎Mamă!
‎Arăți superb pentru 43 de ani.
‎Mulțumesc.
‎Rahat!
‎- Ce faci? Mă furi? ‎- Nu, nici vorbă!
‎Te crezi Brad Pitt în ‎Thelma și Louise?
‎Îmi pare rău. Eram curios câți ani ai.
‎Chiar ai 58 de ani?
‎Dacă-mi spuneam vârsta, ‎dădeam doar de boșorogi insuportabili.
‎Și tu m-ai mințit. ‎Sigur ai cel puțin 50 de ani.
‎Nu te-am mințit. Am 44.
‎Pe bune? Ai grijă de tine!
‎- Pentru mine nu contează vârsta ta. ‎- Dar corpul tău e o problemă pentru mine.
‎Nu fac sport zilnic ca la armată ‎ca să sfârșesc cu un fleșcăit.
‎Fleșcăit?
‎Am un corp normal.
‎De o frumusețe onestă.
‎Dacă m-aș duce la sală, ‎în două săptămâni aș fi forțos ca un taur.
‎Jimena?
‎- Ai devenit un prădător. ‎- Mai rău, un gerontofil.
‎La 40 de ani, vrei tipe de 30, nu de 60.
‎- Unde te duci? ‎- Să vă închid gura!
‎- Are 58 de ani? Ce mănâncă? ‎- Femeile nu-și mai arată vârsta!
‎- Când bunica avea 50 de ani, se vedea. ‎- Făceau nouă copii.
‎- Și ce a făcut Jane Fonda? ‎- M-am uitat în actele ei și s-a enervat.
‎- Păcat, fiindcă avea un șezut! ‎- Ai zis „șezut”?
‎- Ai ieși cu o tipă atât de bătrână? ‎- Vârsta e doar o prejudecată sexistă.
‎- În zece ani, îi vei schimba scutecele. ‎- Te rog!
‎Asta mai lipsea!
‎Mai jucăm? Avem terenul până la ora 12:00.
‎- Ce e? ‎- Santiago!
‎Vino să mă iei! ‎Am avut un accident de mașină.
‎Asigurarea a expirat.
‎Ți-am zis să o reînnoiești ‎dacă vrei să păstrezi mașina.
‎Mincinosule! Spune că e vina mea. ‎Ce nemernic!
‎- Cine e? ‎- Polițistul care te va amenda.
‎Am o criză de nervi și mă consolează.
‎Te rog, Santiago, vino și explică-i!
‎- Vin acum. ‎- Îți trimit locația.
‎- Ce naiba! ‎- Acum pleci?
‎Uită de nebuna aia!
‎Pot avea probleme, mașina e pe numele meu.
‎- De ce mai e pe numele tău? ‎- N-am chef de atâtea întrebări. Pa!
‎Am terminat cu voi.
‎Cu atât mai bine! ‎Avem mai mult timp să sărbătorim.
‎Minunat!
‎Așa! În sfârșit, ‎puțină bucurie în casa asta!
‎- Nu-i da dulciuri! ‎- E în regulă. Doar azi.
‎Dacă bagă și amfetamine și zahăr, ‎va fi ca un gremlin udat.
‎Vin imediat.
‎Încetează, că te bat! Șterge-o!
‎- Ce e? ‎- Cât a costat totul?
‎Mai puțin decât ai crede.
‎Îmi pare rău că n-a mers cu antrenorul.
‎- Nu discut despre asta cu tine. ‎- Dacă te-a supărat, îl pot amenda.
‎- Își va pierde rapid permisul. ‎- Eu nu sunt așa!
‎Deși…
‎dacă încalcă legea, ‎e datoria ta să-l penalizezi.
‎Trebuie să facă ITP-ul.
‎Ulises, pistolul cu apă nu intră în casă!
‎Esther, nu în casă! ‎Credeam că ne-am înțeles.
‎Vezi? Se poartă prostește ‎când e vorba de poze și faimă pe net.
‎Da, e jalnic.
‎Faci o poză cu mine? Vreau să mă laud ‎că l-am cunoscut pe gurul misogin.
‎Sigur!
‎- Mersi! ‎- Tipul ăsta înțelege.
‎Plec la interviu, dar nu sunt liniștit.
‎Totul e sub control. ‎Vorbești cu un polițist.
‎Du-te!
‎Ce faceți?
‎- Salut, José Ángel! ‎- Pedro! Ce faci?
‎Ți-am spus că mă vei căuta cândva.
‎- Ce mai faci, Cristina? ‎- Bine.
‎M-ai concediat pentru sexism ‎și tot de asta mă chemi.
‎- Te urăște jumătate de țară. Ai audiență. ‎- Am și fani.
‎Nuria abia așteaptă să te intervieze. ‎Ai emoții?
‎Un pic, nu te mint.
‎Du-te la machiaj! ‎Știi unde e. Ne vedem mai târziu.
‎Stai! Am o propunere. ‎Poți să ții asta o clipă? Mersi!
‎Putem face un serial ‎despre niște masculi cu probleme.
‎Masculi Alfa.
‎Titlul e ironic.
‎- Serios? ‎- Sună bine. Vorbim mai încolo.
‎Bine. Ne vedem pe urmă.
‎Cristina…
‎Masculi Alfa?‎ Serios?
‎Azi avem un invitat special.
‎Poate nu toată lumea îl cunoaște,
‎dar s-a remarcat ‎ofensând apărătorii feminismului,
‎în frunte cu Ministrul Egalității,
‎prin clipurile ‎în care critică noua masculinitate.
‎- Bună ziua, Pedro Aguilar! ‎- Bună, Nuria!
‎Ai provocat o adevărată controversă.
‎Societatea evoluează, apar probleme noi ‎și trebuie găsite soluții.
‎Feminismul e o problemă?
‎Apăr cu fermitate ‎paritatea, egalitatea și toate cele.
‎E clar către ce se îndreaptă femeile.
‎Dar nu și bărbații. Suntem puțin derutați.
‎Prin cursul de reconstrucția virilității ‎vrei să înțelegem mai bine genul masculin.
‎Și pe cel feminin. Sunt și multe femei ‎care s-au săturat de toate aceste prostii.
‎Chiar vrei să credem că acum, ‎dintr-odată, victimele sunt bărbații?
‎Dacă ești heterosexual alb…
‎ești pierdut.
‎Desființează-l pe ticălos, te rog frumos!
‎- Doamnă! ‎- Dacă ești heterosexual alb…
‎- Se joacă în casă de-a v-ați ascunselea! ‎- Stai puțin!
‎- Domnul a zis să nu lăsăm copiii în casă. ‎- Lasă-l pe domnul! Vorbește prostii.
‎- Ne ocupăm noi. ‎- Da.
‎- Ce e asta? ‎- Haideți, copii! Afară!
‎Aveți ditamai curtea la dispoziție.
‎- Mai sunt și sus. Îi aud. ‎- La naiba!
‎Dă-i drumul!
‎Marș în curte!
‎- Luis! ‎- Nu e loc de joacă, ce naiba!
‎Câți sunt? Cară-te, fraiere!
‎Nu mai vorbi ca un birjar!
‎Uite cine vorbește! ‎Ții minte când au inaugurat casa?
‎„Vreau să mă fut!”
‎Termină, nu-mi reaminti!
‎De fapt, era mai bine dac-am fi făcut-o.
‎La naiba, Esther!
‎Stai!
‎Da!
‎- Haide! ‎- Scoate chestia asta!
‎Da!
‎Hai, Luis!
‎Acum.
‎Haide!
‎Scumpo, cum să-ți spun?
‎Dacă observi că Jero se poartă ciudat, ‎să nu te miri!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nimic, dar de când cu relația deschisă‎…
‎m-am culcat cu Carmen.
‎Ce?
‎Ea pusese ochii pe mine de multă vreme.
‎Voiam să am ce să-ți povestesc. ‎Erai foarte insistentă.
‎Nu mi-ai povestit.
‎O păstram pentru aniversarea noastră. ‎Să te impresionez.
‎Poftiți în sala numărul șapte!
‎Vine cumpărătorul? ‎Avem un program încărcat.
‎A sosit.
‎Bună, Jero!
‎Actele, vă rog!
‎Veți semna actele ‎de vânzare a acțiunilor societății‎…
‎„Barurile sunt minunate SRL”, ‎din care dețineți 50%.
‎Da, împărțim totul.
‎Și pe soția mea. ‎I-o trăgeam amândoi, dar nu știam.
‎Vă arăt clipul?
‎- Clipul? ‎- Urma să-ți pun stickul în ‎coulant.
‎Ce nenorocit! ‎Trebuia să i-o tragi tocmai nevesti-mii.
‎N-am făcut-o de unul singur.
‎Nu da atâta importanță! ‎Monogamia e o eroare a societății.
‎- Sunt de acord. ‎- Ești o femeie modernă?
‎- Avem o relație deschisă. ‎- Nu te supără că i-o trage de doi ani?
‎Cum de doi ani?
‎Nu, n-au fost doi ani.
‎- Mi-a spus, ticălosule. ‎- Raúl?
‎Nu! Era supărat și a înțeles greșit.
‎Nu se poate! M-ai înșelat?
‎- N-aveți o relație deschisă? ‎- De acum trei luni!
‎Dar… Luz!
‎Iubito!
‎Nu e așa!
‎Nu-l asculta!
‎Semnați sau nu vânzarea? ‎Am un protocol de respectat.
‎Mă indignează că bărbații nu recunosc
‎că vechiul model ‎al masculinității dominante
‎nu se poate adapta la noua realitate ‎pe care o creăm prin lupta noastră.
‎Vă sperie relaționarea cu femeile libere.
‎Ai dreptate, noi trebuie să evoluăm. ‎Dar și voi la fel.
‎Feministele radicale compară penisul ‎cu o armă.
‎- Și nu e așa? ‎- Nu mai e! Ați descărcat-o!
‎Scuze! Era o glumă?
‎Problema cu bărbatul nou pe care îl doriți ‎e că e împotriva naturii.
‎- Bărbații blegi nu excită pe nimeni. ‎- Iar începi.
‎Fii sinceră! ‎Când erai la școală, cine te atrăgea?
‎Tipul dur cu motocicletă ‎care chiulea și fuma iarbă
‎sau tocilarul ochelarist ‎care era un dezastru la sport?
‎Profesoara de spaniolă.
‎Touché!
‎- Bine. ‎- Doamne!
‎Cum face față iubita ta influencer
‎la noua ta popularitate ‎în rândurile misoginilor?
‎Se bucură de succesul meu. ‎Și eu mă bucur de al ei.
‎Nu e ușor pentru o persoană publică ‎să aibă acum o relație cu tine.
‎Danielei îi place să fie ‎cu un bărbat puternic și sigur de el.
‎Un mascul alfa.
‎Da? Avem un apel în direct?
‎Bună ziua, Daniela!
‎Nu inventa! Eu nu mă simt bine.
‎Iubito…
‎Ce faci? Se uită la mine la televizor.
‎Sincer, sunt puțin jenată.
‎- Și tristă. Fiindcă nu mai pot. ‎- Ce?
‎Nu pot fi cu un om care susține ‎asemenea prostii. E sub demnitatea mea.
‎Daniela, te desparți de el în direct? ‎Spune-mi că da!
‎Deși nu e nici momentul, ‎nici locul potrivit…
‎Iubito…
‎Hai să discutăm acasă!
‎Sincer, nu înțeleg nimic.
‎Egoul tău a fost mai puternic ca mine. ‎Ce putem face?
‎- Adio! ‎- Nu!
‎Daniela, așteaptă!
‎- Daniela? ‎- Continuă, te rog!
‎Ce spuneai despre masculul alfa?
‎- Bună! ‎- Bună! Ce faci?
‎Ce bine arăți! Ce tricou frumos!
‎Cine e la duș?
‎Tocmai voiam să-ți spun.
‎- Tată, ai ajuns la zece corpuri! ‎- De fapt, la unsprezece.
‎Gata, ți-ai șters-o pe mama ‎din memoria corporală.
‎Bună, scumpo! Cum a fost la școală?
‎Glumiți, nu?
‎Mă duc să mă usuc. Nu vreau să răcesc.
‎Ce ai făcut?
‎A fost mult mai afectuoasă ‎decât de obicei.
‎Am făcut sex oral. ‎Mama ta n-a mai făcut asta.
‎Tată, te rog!
‎Nici de ziua mea, ‎nici de aniversarea noastră.
‎Ce facem? Mergem toți trei la cină? ‎Trebuie să sărbătorim.
‎- Álex, te rog! ‎- Ce e?
‎- Mă ștergi de pe Tinder? ‎- Dispari!
‎Nu!
‎Mai bine ascunde-mi profilul! ‎Nu se știe niciodată.
‎Pa!
‎Ce e? Nu se aștepta?
‎Era clar, nu?
‎Așa, scumpule!
‎Cea mai tare zi de naștere!
‎Da, n-a fost rău.
‎- Odihniți-vă! ‎- Hai!
‎- Ne vedem mâine. ‎- Paola mi-a zis că v-ați bătut.
‎Cum adică?
‎Tata te bătea la fund și tu ai plâns mult.
‎- Cine e Paola? ‎- Câștigătoarea de la v-ați ascunselea.
‎Spune-i Paolei să nu mai inventeze! ‎Nu e frumos.
‎- Da. Noapte bună! ‎- Pa!
‎- Pa!
‎Atunci…
‎Plec.
‎- Ce s-a întâmplat în casa lui Pedro? ‎- Ne-am tras-o și a fost grozav.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎Și ce crezi că înseamnă?
‎Că suntem mai atrași unul de altul ‎când nu suntem împreună.
‎- Nu suntem foarte originali. ‎- Da, dar care e soluția?
‎Dacă ne împăcăm, vom muri de plictiseală.
‎Da, dar e incomod să fim despărțiți.
‎- Și cam trist. ‎- Da.
‎Deci nu există nicio soluție.
‎Poate există.
‎O relație deschisă?
‎Mi-am luat lucrurile.
‎Dacă am uitat ceva, mă suni?
‎Sau îi dau foc.
‎Lasă cheile acolo!
‎Chiar ne despărțim așa?
‎- Mai bine mă insulți. ‎- De ce?
‎- Ai devenit brusc foarte rece. ‎- Nu sunt rece.
‎Dar m-am săturat de atâta prostie.
‎Mi-am împărțit viața cu un tip infantil, ‎nesigur și superficial.
‎Mă mir că nu te-am alăptat.
‎Te-ai culcat tu cu multe tipe, ‎dar habar n-ai ce e o femeie.
‎Ai eșuat.
‎Apropo, până la urmă i-am vândut ‎partea ta din restaurant lui Jero.
‎- Cum facem? Îmi dai cash… ‎- Cu un euro.
‎Uite-l!
‎Un euro?
‎Iubito, am sosit! Unde ești?
‎Aici erai!
‎Ce idee bună să te desparți în direct! ‎A fost grozav.
‎E perfect pentru a-ți recupera ‎statutul de femeie independentă, iar eu…
‎Ce e cu valiza?
‎Plecăm în vacanță?
‎- Pedro, plec. ‎- E o glumă, nu? Chiar mă părăsești?
‎Schimbă-ți viața, da?
‎Patricia, pleci și tu? ‎După ce te-am plătit 15 ani?
‎E un comentariu sexist. ‎V-am lăsat lasagna în frigider.
‎Stai! Eu ce fac cu casa? ‎Am cumpărat-o pentru noi doi.
‎Nu, ai cumpărat-o pentru tine. E a ta.
‎- Eu prefer să stau în centru. ‎- Plecăm. Lăsăm atâtea amintiri în urmă!
‎Nu mai filma! Ești dependentă.
‎Nu mă pot abține.
‎Ce înseamnă să fii bărbat?
‎Ne-am întrebat asta la începutul cursului.
‎Agonia lentă a societății patriarhale ‎ne-a dezvăluit toate neajunsurile.
‎Furia, impotența, confuzia, ‎frica de femei.
‎Ura de sine.
‎Bărbatul societății patriarhale e infirm.
‎Ne-au amputat feminitatea de mici.
‎Fiindcă prima datorie a unui bărbat ‎era să nu fie femeie.
‎Dar a renunța la privilegiile noastre,
‎la ambiție sau agresivitate, ‎a ne recunoaște vulnerabilitatea,
‎a ști să iertăm
‎și a ne dedica îngrijirii copiilor ‎sau treburilor casnice
‎nu ne face mai puțin bărbați.
‎Idealul bărbatului hegemonic,
‎obsedat de succes, forță și putere,
‎e epuizant și contravine ‎originii bisexuale a ființei umane.
‎Trebuie să adoptăm comportamente ‎considerate în mod tradițional feminine,
‎dar care fac parte din ceea ce suntem.
‎Așa vom eradica misoginismul și homofobia.
‎Suntem bărbați care evoluează.
‎Ne situăm undeva între bărbatul dur ‎și insensibil din trecut
‎și bărbatul cel nou.
‎Androgin.
‎Dual.
‎Puternic, dar sensibil. Viril, dar tandru.
‎Acesta e obiectivul nostru. ‎Mult noroc tuturor!
‎Acum ar trebui să fim ‎bărbați deconstruiți.
‎Ești cu Blanca. ‎Ești distrus, nu deconstruit.
‎Tu ești singur și distrus.
‎E primul curs terminat ‎de când am devin polițist.
‎Au fost doar 20 de ore. Nu exagera!
‎- Scuze! Sunteți Pedro Aguilar? ‎- Da, doamnă.
‎Ticălosule!
‎Ești un ticălos.
‎Ce papagali!
‎Serios, cum ai putut?
‎Să-mi pun în CV? E un plus sau un minus?
‎E total inutil.
‎Ori cursul e un eșec, ori noi.
‎Ce a fost asta? ‎Voiai să-i faci un compliment.
‎Da, te-ai abținut.
‎Mi-ați distrus spontaneitatea, ‎care a fost mereu punctul meu forte.
‎Există speranță.
‎O pun în ramă.
‎Pune-o și pe a mea!
‎Cu sau fără paspartu?
‎Ce? Paspar…
‎- Paspartu. ‎- Ce e asta?
‎- Paspartu, ba da ba nu ‎- Nu știi ce e?
‎- E… ‎- Ce înseamnă?
‎E partea dintre ramă și opera de artă.
‎Rama. E rama.
‎Subtitrarea: George Georgescu