Kom igen, El Rey. Nu rockar vi!
Kom igen, ni kan texten!
Ja!
- Tack. - Varsågod.
Bara så du vet, är det är inte "nästan hela dan", utan "festa varje dag".
Lägg av. Man kan inte rocka hela natten och sen festa hela dagen.
Kan man inte?
Va? Nej. Det är omänskligt.
Men man kan rocka hela natten och en del av dagen.
Resten av dagen vilar man.
Jag tror inte på det.
Tro mig. Jag vet. Jag är chef för ett skivbolag.
Så det är därför du har så snygg bil...
- Ha en bra dag. - Okej, tack.
Penny. Hej.
Här är din iskalla mexikanska mocka med cayennekola
och fyra skvättar srirachasirap, precis som du gillar.
Och har du en sekund över, tar jag gärna en pratstund.
Vill du prata romantik? Då har du kommit rätt.
Jag har dejtat Crosby, Stills och Nash.
Young var för gammal.
Okej.
Nej. Jag ville faktiskt prata om mitt jobb.
Ja, så,
det är ingen hemlighet att jag älskar musik mer än allt annat.
Ger du mig chansen att arbeta med några band,
vet jag att jag kan få fram hitalbum
som ger bolaget en ljus framtid. Jag lovar.
Det finns ingen framtid.
- Va? - Se dig omkring!
Wax Town är en spökstad.
Det är dags att äntligen slå igen butiken.
Nej, det kan du inte. Jag har jobbat åt dig i sex år.
Ett gott råd, min unga dam.
Stanna aldrig längre än sex månader.
Speciellt inte på ett företag som är dödsdömt!
Men det har inte dött än.
Jag menar, visst, allt du vet om musik har förändrats,
men jag kan hjälpa Wax Town Records...
Eller så kan du börja strimla.
Dags att göra rent hus.
Nu vet jag varför folk gör kontrakten på datorer.
STANDARDKONTRAKT BERÖMD ROCKSTJÄRNA
"The Electric Mayhem."
Lägg av.
Hej och välkomna till Music Lowdown.
Ryan Seacrest här.
Dagens stora rubrik är rafflande nyheter från Dr Teeth and The Electric Mayhem.
Sen den trevande starten som husband i teveprogrammet Mupparna,
har de blivit legendariska.
Numera har deras ihärdiga turnerande
officiellt blivit rock'n'rollens längsta turné genom tiderna.
Vi lyckades få en stund med sångaren och bandet
för att prata om denna musikaliska milstolpe.
Även om bandet bär min signatur,
är vi en ren rockokrati.
"Ett minne. En melodi. En massa röj."
Vi tror liksom inte riktigt på mål,
men jag har ett personligt livsuppdrag:
att göra alla i hela världen lyckliga.
Det går ganska bra hittills, helt klart.
Mitt huvudmål är att bara vara.
Chilla. Och hänga. Och chillhänga.
En kombo av chilla och hänga.
Men nu...
Vad var frågan?
Bom!
Vi hoppas vår scentekniker Doug kryar på sig.
Håll ut, bror.
Jag gick på college första gången jag såg dem spela.
Den kvällen hoppade jag av studierna till civilingenjör och tog upp guran.
Jag odlade skägg.
Då var Dr Teeth en stor idol
och jag köpte guldgaddar för att likna honom.
Och sen diamanter.
The Mayhem?
De lärde Mötley Crüe strippa och festa.
Jag glömmer dem aldrig.
De tatuerade sitt namn när jag låg däckad.
MAYHEM
Va?
De flesta turnerar för att lansera ett album,
men The Electric Mayhem har aldrig hunnit spela in nåt.
Tills de gör det får vi röjarfans vänta.
Det var allt för mig.
Lägg av.
De är skyldiga oss ett album.
Jösses.
Rocka på! Rocka på!
Säg "kuckeliku."
- Ja. - Behåll den.
Tack för att du kom.
Ni förde med er magin som alltid.
Se där, vårt mest lojala röjarfan, Moog.
- Moog. - Moog.
Jag trodde de där sex extra förstärkarna var överdrivna,
men ni lät bättre än nånsin. Så bra.
Skriker jag? Jag skriker, va?
Ja, skrik på bara.
Varsågod.
Vad är det?
Det är en cymbal som symbol för vår uppskattning.
- Moog! - Moog!
Tack, hörni.
Vi ses i Austin, första revbensspjället bjuder jag på.
Och Janice vill ha veganska spjäll.
De smakar väl okej.
- Ha en trevlig kväll. - Moog!
Ni också. Jag älskar er.
- Ja. - Hej då!
Tack. Gav de just den till dig?
Ja, men det är ingen stor grej.
Men jag är lite knäsvag.
- Så, går jag bara fram, eller... - Vänta.
Hallå! Hörni!
Nytt röjarfan på väg.
- Det är ett sätt att göra det. - De är så coola.
Hej. Ursäkta mig, mr Teeth?
Mr Teeth är min far. Jag är doktorn i huset
och kolossalt exalterad att träffa bandets nya groupie.
Ingen groupie.
Jag är Nora Singh. VD för Wax Town Records.
Nora?
- Ja. - Nora.
- Vad är det? - Nora.
Jag tror att Animal diggar dig.
Jag diggar Animal tillbaka.
Men jag har några saker att diskutera.
- Var kan vi prata? - Kliv in på vårt kontor.
Välkommen till vårt kontor.
Livet i turnébussen, va? Respekt. Coola bilder.
Verkligen. Det är vårt familjealbum med foton från våra mest trogna fans.
Nora.
Jag är kvar.
Nora.
Jag är här för att påminna om
att på 70-talet fick ni ett rejält förskott av oss
- för ert första album. -Åh, vilket album!
Den största bedriften i mitt liv.
Det finns inte.
Albumet finns inte.
Då är det den största besvikelsen i mitt liv.
Men det inte är för sent,
jag har planer på att förverkliga det.
Sjysst.
...Mamma, Pappa.
Absolut.
Vi gör det så fort turnén är över.
Men er turné tar aldrig slut.
Så spela in albumet,
eller betala tillbaka förskottet på 420 000 dollar.
- Det är en stor siffra. - Nån som minns var det tog vägen?
Här står att checken löstes in av en mr Zootowski.
Jag skulle vilja köpa en vokal, Pat.
Minnet är lite suddigt.
Jag vet. Vi betalar tillbaka i toner.
Det är inte en riktig valuta.
Inte än.
Okej.
- Så, då... - Då blir det ett album.
Blir det?
Det blir det. Bra. Perfekt.
Hör av er när ni är i stan, så sätter vi min plan i verket.
Los Angeles nästa.
Vi slaggar hos en vän och får det ur världen.
Nora.
ATOMIC skivbolag
Okej. Jag tror det är allt jag behöver.
Bra. Jag måste hem och göra en livestream-makeover.
- Okej. - Anta utmaningen.
Utmaning nekad.
Nästa vecka ska jag suga i mig de bästa albumen någonsin
för att kunna hjälpa The Mayhem.
Och hur ska du kunna köpa allt det
när du är pank och sover på min soffa?
Lätt. Min supergenerösa, superlyckade, supersnygga
lillasyster köper det åt mig.
- Snälla? - Ja. Förlåt. Nej.
Okej. Bara den här åtminstone.
Hur låter Joe Cocker?
A Little Faith in Me?
Pappas favoritlåt.
Minns du läggdags?
Först sa han godnatt till våra gosedjur,
och sen sjöng han tills vi somnade.
Du brer verkligen på, va?
- Funkar det? - Nej.
Du behöver inte snylta på mig,
nu när din elaka chef låter dig arbeta med ett riktigt band.
Ja. Penny vet inget om det.
Jag har sagt till bandet att jag är VD.
Vilken skurk du är.
Penny kanske är redo att slå igen, men jag har precis börjat.
Jag antar att fröken Duktig har en stor plan?
Du känner mig. Jag har tänkt igenom minsta detalj
och allt börjar när The Mayhem kommer till stan.
Tydligen sover de hos en vän.
Hej.
Hej?
Fröken, jag är hemma.
- Vänta, vänta, vänta. - Hallå!
- Det är som en mäklardröm. - Jag kontaktar er...
- Bra, va? - Ursäkta.
Hej.
- Sover inte ni hos en vän? - Jo, faktiskt.
Tackar ödmjukast för gästfriheten.
- Nej, nej. - Hej.
Våra hängmattor då?
Vilket rum är bäst för byxlös poweryoga?
- Inget av dem. - Hej.
Hej. Hallå. Visst, kom in. Varför inte? Alla andra är här.
Okej.
Så för mina ögonbryn har jag den här produkten som jag...
Hallå.
Nora.
Jag är mitt uppe i en livestream. Vad är det?
Hannah, kom hit. Kom, snälla.
Bandet. Hannah, min syster...
- Assistent. - Hej.
Som just skulle hämta min juicediet.
- Hej då. - Hannah, snälla.
Jag har en idiotsäker plan. Tack. Jag älskar dig. Hej då.
Hej då!
Okej. Nu börjar vi.
Känn er som hemma,
så går vi igenom min plan för er.
W.
Mycket bra.
Han lär sig alfabetet.
Och var är Dr Teeth?
Förmodligen i bubbelpoolen.
Så...
Du vet, det är så,
att när han ser en bubbelpool, måste han liksom hoppa i,
och ligga där bara för att det är en bubbelpool.
Bubbelpool.
Hej. Ursäkta, men jag behöver dig för ett bandmöte.
Mai-tai?
Var kom den ifrån? Det spelar ingen roll.
Du är bandledaren, så följ min plan.
Det är ett stort misstag att inte tala om
att vi, The Electric Mayhem,
inte subordinerar oss till en sån disposition.
- Va? - Vi är alla bandledare.
Det funkar inte så.
- Hur beslutar eller planerar ni? - Inga planer är planen.
Ingen har nån plan enligt planen.
Tänk om planen är att aldrig planera?
- Jag kommer att behöva Mai-tai. - Okej.
Varifrån kommer de hela tiden?
Det gör detsamma. Är det ett gruppbeslut, torka dig och kom med in.
Okej. Har du ett par badbyxor åt mig?
Hur gick det till? Jag var borta två minuter.
Nej, nej, nej. Så mycket skada på så kort tid.
Festen är här.
Moog!
Ursäkta? Är du ett röjarfan?
- Hej, gröngöling. Läget? - Berätta. Vad är detta?
En klassisk bandfest. Ja, välkommen i gänget.
Jag är inget superfan. Jag är i branschen.
Vem är inte det?
Jag har en het demo, om du vet nån som söker en genial hitmakare.
Det är damen från seriealbumet.
Dyrbara familjeminnen. Jag tar den. Förlåt.
Ursäkta mig. Den soffan får ni inte flytta.
Jag gör plats för brottningen.
Billy Corgan?
Du är på väg att få din pumpa mosad, Billy Boy.
Broder, ditt tugg behöver slipas.
Jag vet, tyvärr.
Det blir varken mos, smack eller smashar.
- Alla måste gå innan min... - Nora? Nora Singh! Va?
Hallå. Titta vem som är här. Min syster... Min assistent.
Gör det inte. Kallar du det klara skivan?
Jag har det under kontroll. Jag har en plan.
Jag hoppas din plan är att köra ut skummisarna ur mitt hem.
Sa nån skum?
Okej, du har rätt. Du gillar inte planer.
Men jag har ett nytt tillvägagångssätt, ett steg i taget.
Jag låtsas att det var till stöd. Tack.
Steg ett, bolaget har en bostad åt er.
Chefen måste godkänna det.
Din chef? Men du sa att du var chef.
Det är jag.
Men chefer måste också rapportera till sina chefer.
Prosit. Min är Penny Waxman.
Penny? Det namnet ringer en klocka.
Ja, hon är en legend i branschen, men en riktig tuffing.
Så ni väntar medan jag går in och trollar lite.
Du kan parkera här.
Nej. Det går inte, Label Lady. Stannar vi, startar den inte.
Jag saktar in, du stiger av.
- Vad då? - Först saktar vi in, sen stiger du av.
Jag hoppar inte av i farten.
Penny, det är jag. Hoppas jag inte stör.
Nåt nytt på dokumentförstörar-fronten?
Bättre upp. Du kommer älska det,
jag kom på att vi har ett kontrakt
med ett otroligt band som är skyldigt oss ett album.
Vilket album? Vilket band?
De enda som är skyldiga mig nåt album är...
Det gjorde du inte.
Den rösten låter mer än välbekant.
Ser man på. Självaste Doktor Storfräsare.
Känner ni två varandra?
Det gör vi faktiskt. Hur mår du, Twinkles?
Jag hatar dig.
- Du sa att bussen inte kunde stanna. - Lips kör runt kvarteret.
Hänger du med de där skrapfötterna än?
Skrapfötter, skrapfötter.
- Okej. Hur är det? Hur mår du? - Japp.
Kom in. Ju fler desto roligare.
- Håll käften, allihop. - Okej.
Vore det inte för den lilla, ruttnande biten av mitt hjärta
som en gång klappade för den här hattiga korkskallen,
skulle jag ha utplånat er alla från jordens yta för åratal sen,
för att ni tog mina pengar och inte gav mig nånting!
Till nu, ja,
så därför behöver jag en liten tjänst.
- Nej. - Jag har inte frågat än.
Tja, fråga då.
Huset på Laurel Canyon, där du hyste in talanger?
Som i gamla tider.
Påminn mig inte. Få ut dem härifrån!
- Okej. Bra. - Ut!
- Hej då. - Jag hatar dig.
Tack ändå.
- Kom, vi går härifrån. - Vänta, vänta.
Okej, några små oförutsedda, men enormt viktiga detaljer
har satt min plan ur spel.
Ni är hemlösa och min chef hatar er.
Tja, jag kände inte riktigt den känslan.
Hon sa: "Jag hatar er".
Ja.
Jag minns att jag älskade henne, men tvingades släppa taget.
- Dumpade du henne? - Ja.
Vi måste vinna Pennys hjärta. Vi skickar nåt fint till henne.
Choklad, blommor, nåt sånt.
Stödstrumpor. Hon älskar att bli kramad.
- Som en pressad apelsin? - Jag visste det.
Lyssna nu, Penny får aldrig veta att jag gav er de här.
Skivbolaget äger ett hus. Ni kan slagga där.
- Det kallas Skjulet. - Skjulet?
Inte en chans.
- Känner ni till det? - Förr i tiden,
var det ett magiskt mecka för musiker med melodiska sinnen.
Det var där Meat Loaf åt sin första köttfärslimpa.
- Pink Floyd byggde väggen. - Eller The Carpenters.
- The Who? - Nej, nej. The Carpenters.
Lång historia, men vi ses där, okej? Gå nu.
- Okej, vi ses. - Okej.
Utgången är där. Där det står "Exit".
- Bäst att raska på. - E-X-I-T.
Är det här Skjulet?
Syltan är inte som förr. Det värker i själ och hjärta.
Nora sa till oss att göra oss hemmastadda.
Tja, du vet vad det betyder. Dags att rejva loss i grottan.
Bulla upp och bona om.
Balla ur...
Orden bara smälter, Lips. Och jag stampar takten.
Och en, två, tre, fyr!
VÄL KOMNA
Nej, nej, nej.
Vad har ni gjort?
Exakt det du sa. Vi gjorde oss hemmastadda.
I skjulet, ja!
Ja.
Det här är inte Skjulet.
Det där är Skjulet.
- Det verkar rimligt. - En plats man inte glömmer.
Nu vet jag varför ni inte gjort ett album, för ingen plan i världen
kan styra The Electric Mayhem.
Vad fint.
- Lät det som en komplimang? - Ja.
Jag är klar.
Fröken Skivbolagschef har gett upp.
Nora.
Men om det där är Skjulet, vems hus var det vi målade psykedeliskt?
Hallå!
Vem har gjort det här?
Det beror på. Gillar du det?
JOE COCKER
Okej, jag köper den där dumma skivan till dig.
- Hur visste du ens att jag var här? - Hallå.
Jag känner dig.
Du var inte i The Container Store.
Klandrar du mig?
Jag har sparkat det enda bandet dumma nog att ge mig en chans.
Nora, du är assistent. Kan du ens sparka folk?
Nej, det gör det ännu sorgligare.
Ingen skada skedd. Fixa det bara.
Det är problemet. The Mayhem vill inte det.
De är nöjda med att vara precis som de är.
Impulsiva och vilsna,
och helt oförmögna att följa någon logik, några regler eller planer.
Det låter som rock 'n roll.
Jag försökte hänga med.
Men höll inte farten.
Tänk på pappa.
Han visste alltid vad han skulle göra, han kunde muntra upp oss.
Nora, du har så många minnen av pappa,
de gånger han sjöng för oss,
men jag minns inget av det.
- Va? Gör du inte? - Jag var för ung.
Men efter att han var borta, vet du vad jag minns?
Jag minns att du hoppade av college,
och hela ditt liv fick vänta, för att du tog hand om mig.
Jag minns att du sjöng den sången tills jag somnade.
På den tiden, hade du nån plan då?
Kanske bara att hålla dig vid liv.
Tja, här är jag, vid liv och god vigör.
Vår tro räddade oss,
inte en stor plan.
Det är dags att spåra upp bandet och be om förlåtelse.
Behövs inte. De ger en stor konsert på ett ställe som heter The Shack.
Nej, jag sparkade ut dem därifrån. Var står det?
Det trendar. Det var du.
Penny kommer att döda mig.
Jag måste hinna dit före polisen.
Otroligt.
Jag vet. De grabbarna lever ut.
På och av scenen. De lärde mig vända plattor.
Lägg av. De målade mitt hus.
Mayhem för evigt!
De sa att världen inte var redo för ett 45-minuters trumpetsolo.
Och de hade rätt.
Okej, den här tillägnar vi en ung dam med en plan,
fast besluten att ta oss till svindlande höjder.
Nora!
Till vi fick gå.
Nora.
Den är till dig, skivbolagsdamen.
Hur går det, gumman?
Jo, jag bara...
Jag älskar den.
Min pappa brukade sjunga den när jag var liten.
Jag vet inte hur de visste det.
Jag sparkade ut dem,
men på nåt sätt har de vunnit allas hjärtan.
Såna är The Mayhem.
De är bara...
De är magiska.
Hej, jag heter Moog, förresten.
Nora.
Välkommen, Nora.
Animal! Nu packar vi ihop bussen.
Det var en avskedskonsert.
Det är det alltid.
Oroa dig inte. Vi åker nu.
Vänta.
Jag vet inte hur ni gjorde, men igår kväll var det...
Magiskt.
Man kan inte planera allt.
Om ni tillåter, hjälper jag er att göra det där albumet.
Det låter som en plan.
Fast en gång sa nån klok och naken i en bubbelpool till mig:
"Ingen plan är planen"
och jag är redo för det.
Bra. För vi är redo att rocka på.
Nora.
Animal.
Den var bra.
Penny?
Har du en sekund? Det är om bandet.
Du kan aldrig gissa vad doktorn gjorde.
Han kom ihåg att jag gillar stödstrumpor.
Precis lagom kramgoa.
Kan de bo i Skjulet?
Lägg av.
Tack, men jag har koll på det.
Han kom ihåg det.
Hej, Nora. Hur mår du?
Bra. Doc gör underverk för Penny.
Jag kommer in, nu kan vi börja.
Just idag är inte så bra för oss.
Vi ska ut på en liten roadtrip.
- Vad? - Men vi ses om nio veckor.
Nej, jag lovade Penny ett album. Ni måste vända om.
- Nu? - Just nu. Okej.
Hallå? Hallå?
Säg vad som händer!
Snacka om cliff-hanger.
Disney+ kommer att älska det här.
Bergis.
Nora.
Le. Den behåller vi.
Översättning: Elsa Hallström