Sakra!
To není dobrý.
Vlastně je to jako rozhodně skvělý.
Pravda.
Neboť když se auto rozbije, kapela to rozjede.
Dva, tři, čtyři!
Ne, ne, kdepak. Co si myslíte, že vám na tohle řeknu?
-Že vážně válíme? - Myslím spíš tohle.
- Musíte s tím na bok. - Teď máme chuť na rock.
Hrajete i na přání?
Dva, tři, čtyři!
MUPETÍ MELA
V minulém díle...
- Dobrý den, co byste rádi? - Dobrý den, snad jsme tu správně.
Přišli jsme za synem.
Mami?
Tati?
Pojedem domů, juniore.
Jo.
Vždycky jsme chtěli jet na Zubo Con,
ale nikdy se to nehodilo,
pořád jsme měli plné zubařské křeslo práce.
Ukaž zuby! Tohle jsou nejlepší beignetky v New Orleans.
- Ukaž zuby! - Pro mě... dobře, díky.
Ahoj, Floyde Peppere.
Madam.
Jezte, vypadáte jako tyčky.
Tak si představte to překvapení, když jsme zjistili, že budeme poctěni
oceněním Miliónový úsměv, a to přímo zde na Zubo Conu!
Nerozumím ani slovu.
Něco jako Oscar, jenže mnohem důležitější.
Zubařský úspěch století!
Takže junior přestane mrhat časem na ten svůj hudební nesmysl
a převezme ordinaci, jak slíbil,
nebo zlomí matce srdce.
-Že ano, Geralde? - Jo.
Kdo chce zubní nit? Chyť nit, chyť nit!
- Ukaž jim to. - Ano, mami.
Nitku mezi zuby dej, pomalu ji posouvej.
- Rýmováním ke zdravým zubům, hej! - Jo.
O co tu jako jde?
Budeme v hotelu. Pusu všem.
Madam.
Floyde.
Takže doktor Teeth je opravdový doktor?
Náš starý dobrý doktůrek je hudebním hrdinou srdcí a duší.
A taky plně kvalifikovaným a akreditovaným doktorem zubů.
Takže jo.
Není mu nic?
Jasná věc, že ne.
Zrovna prožívá intenzivní stresem vyvolaný záblesk minulosti.
Všichni na palubu Dentálního expresu! Kdo chce zubní nit?
DENTÁLNÍ EXPRES
- Správně, Geralde? - Jo.
Ale nejdřív: chyť nit!
Chyť nit!
Juniore, přihraj další vzorky. Ty děcka je žerou!
Ano, mami.
Originální JERRYHO HUDEBNINY
Tomu říkám chytlavá hudba.
Díky, ale zatím se jenom učím.
Nedaří se mi pořádně chytit tady tu strunku.
Ty na něco hraješ?
Kdepak. Ale víš, co rád dělám?
- Povídej. - Vkrádám se do klubů na Bourbon Street.
- Jo? - Nakukuju tam oknem.
- Jo? - Vždycky mě chytí, ale...
- Nic to nestojí. - Jo.
Poslyš, jestli si chceš poslechnout, jak drnkám, kdykoliv se zastav.
Teď zrovna dělám na tomhle.
- Jo! - Promiň, nemohl jsem si pomoct.
Nech si to, je to dárek.
Beztak už jsi to celý oslintal.
- To nejde. - Jistě že jde. Máš talent.
A díky tobě jsem teď našel bridge.
Sjedeme to od začátku. Dva, tři, čtyři.
To je ono!
Juniore! Co to tu vyvádíš?
Ta foukací hračka ti doslova odfoukne zubní sklovinu.
-Řekni, Geralde. - Jo.
Moje vina, madam. On mi ji jenom držel.
Měl byste si ji vzít zpět,
protože z tohoto výjimečného chlapce bude jednoho dne doktor.
- Ano, madam. - Jdeme, synáčku.
Mějte se!
- Díky. - Však o nic nejde.
Budoucí pane doktore.
Uvidíme se.
Tohle už tu bylo.
- Jsi v pořádku? - Dá si někdo gumbo?
Jde se na raky.
Na raky? Zrovna jsme nabrali správný směr.
A teď jsme ho zase ztratili.
Vždycky jednou za deset let Teethovi rodiče přijedou
a úplně ho zblbnou, že má převzít rodinnou zubní praxi.
Ale jako bez obav.
Musíme jen počkat,
až si projde emocionálním kolečkem znovuoživení.
Cože?
Nakonec to ale odmítne a věci se brzo vrátí do normálu.
- A jak brzo je „brzo“? - Možná týden, možná měsíc.
Jednou to trvalo skoro celé desetiletí.
Jako to byly krušné časy. Ta prokletá nultá léta.
Bezva, ale nemůžem si dovolit přijít o zpěváka na celý týden až desetiletí.
Já si s ním o tom promluvím.
- Teethe! - Počkej, vrať se!
Musí si projít celým procesem!
- Nic o tom nevíš! - Stůj!
- Nora! - Panebože!
Ano, tak se jmenuje.
- Nora. - Ano, přivedeme ji zpět, ty a já.
- Nora. - Máš nějaký důvod, proč to pořád opakuješ?
- Nora. - A teď to i šeptáš.
- Nora. - Tak jo.
Holínky mám, sítě mám. Hurá, hurá, loď odplouvá!
Počkat, nemůžeš jen tak... A je pryč.
To jako znamená, že první fáze procesu
jako oficiálně začala.
Dobrá zpráva je,
že k večeři bude skvělý jumbo gumbo.
Špatná zpráva je, že pak přijde druhá fáze.
Co je druhá fáze?
Kreativní Weltschmerz.
- Kreativní co? - Kreativní vejšplecht.
Kreativní co?
Proč?
Proč, proč?
Proč?
Možná bys měl vymyslet i proto.
Když je fázi Weltschmerz konec, přijde umělecké zoufalství.
Co si to namlouvám? Elton John ze mě nikdy nebude!
Neumím ani na pitomý triangl.
Cože?
Vidíš? Ani to nezní.
Vidíš?
A jak zazvoní na triangl, přijde doslova výbuch revolty.
A dost! Nepotřebuju tě!
Rodiče nepotřebuju, triangly nepotřebuju!
Odmítávám všechny geometrické tvary, dokonce i kosočtverec!
Následuje výbuch lítosti.
Strašně se omlouvám.
Fakt strašně moc.
A to ještě nic není v porovnání s další fází:
intenzivní záblesk minulosti.
GRATULUJEME ABSOLVENTŮM
Tak můj chlapeček je certifikovaný zubní lékař.
Jak říkával nebožtík tvůj praděda:
„Ať tvé plivátko vždy přetéká štěstím.“
-Že ano, Geralde? - Jo.
Děkuju za všechna ta hezká slova, mami.
A tobě za to jedno, tati.
A bude to ještě hezčí.
- Pradědova zlatá krabička na zubní nit? - Přesně tak.
Běž se rozloučit s kamarády zubaři, my jdeme do Dentálního expresu.
- Jdeme, Geralde. - Díky, mami. Díky, tati.
Pohni zadkem, Geralde.
Nazdárek, my se přece známe! Budoucí pan doktor, že?
Nebo bych měl říct současný pan doktor? Pamatuješ si mě z těch hudebnin?
No jasně.
S tím knírem a bez brýlí bych tě skoro nepoznal.
Nojo, fousy nahoru, brejle dolů.
A jestli narážím do zdí? Každou chvíli!
- Teď mě ale vede muzika. - Tak to salutuju, seržo.
Vlastně mě z West Pointu propustili se ztrátou cti,
protože jsem místo marše hrál jazzovou odyseu.
A tak si prostě plním sny. Tak jako ty, co?
- Jo, asi jo. - Jasně.
Ale tu poslední strunu pořád ne a ne chytit.
Přemýšlels někdy o basovce?
Míň strun, míň prstů. Seš chytrej, doktore.
To mi připomíná, že pro tebe něco mám.
- Tady máš. - No to snad ne!
Nevěřím, že ji pořád máš.
Dlužím ti poděkování za ten bridge, s kterým jsi mi pomohl.
Pamatuješ?
Co to zkusit posunout o level výš?
Ne, dík, já nejsem muzikant. Neumím ani...
To je ono.
Pokračuj.
Juniore, nastupovat!
Už se zase bratříčkuješ s tím beatlesáckým vagabundem?
Něco takového by ti otec nikdy neschválil. Že ano, Geralde?
Jo.
Ještě jednou dík, ale radši si to nech. Ať se ti ty tvoje sny splní, seržo.
Tobě taky, doktore.
Stačí maličký fantamózní záblesk minulosti,
a prstíky po klávesách jen tančí!
To je ono!
- Znamená to, že už je ten proces u konce? - Kdepak.
Jako tohle je fáze tvůrčího šílenství.
Víte co? Já to beru. Koukněte na něj!
- Moogu, prosím, řekni, že... - Nahrávám každičký tón.
Chlape, mám chuť ti dát pusu.
Dělám jen svoji práci.
Nora.
Jo.
My víme, že Noru zbožňuješ.
Nora.
Proč mi dáváš ruku na srdce?
- Nora. - Tak jo.
Promiň, kámo, mám tu práci, tak co toho s tou Norou nechat?
- Tak jo. - Bezva.
Nora, Nora, Nora...
Bylo to neskutečné.
Teethova máma to album poslala do kytek.
- Ta dáma se na tom dítěti fakt vyřádila. - To mi něco připomíná.
Prosím tě.
S mámou jsme měly problémy, ale to nebylo nic v porovnání s Tinou Teethovou.
Jen říkám, že víš, jaké to je.
Jestli někdo může Teethovi pomoct, pak ty.
Tak jo.
Maska z kozího sýra obohacená o kompostovaný materiál konečně drží.
- Nepřišla jsem o holčičí řeči? - Ne.
Jen o jednu nevyžádanou terapii od Hannah.
Když je řeč o terapii,
zítra nás čeká neskutečný nářez,
další fáze Teethova procesu.
Impulzivní romantika.
- Jiskřičko! - Co tu chceš?
- Mám zrovna rande s křidýlkama. - Já mám něco mnohem lepšího!
Prokážeš mi tu čest a staneš se oficialózně mou paní?
Až do konce našich dní.
Nic neříkej! Přijeli jeho rodiče.
- Cože? - To jsem ti neřek?
Už zase to s tvou matkou?
Tím blázincem jsme si prošli už šestkrát!
Víckrát už se to opakovat nebude.
Tohle si stejně nechám.
Jestli miluju něco kromě křidýlek, tak prstýnek.
Teethe, vím, že to nemáš s mámou lehké. Věř mi, že to znám.
Jsou to ale tvoje sny,
které si máš plnit, ne její.
Ale...
Ale jak?
Tím, že celý ten kolotoč přerušíš
a konečně rodičům ukážeš, že ty už doktor jsi.
Doktor srdcí a duší.
Přesně to jsem.
Jsem tvým dlužníkem, label lady.
Nazdárek!
Co jsi to provedla?
Jako proč jsi jako Teethovi radila, aby ten proces přerušil?
Jako proč jsi to udělala?
Protože tohle šílenství musí přestat. Rádo se stalo.
Copak to vůbec nechápeš? Ten proces nemůžeš jen tak ukončit.
Proč ne?
Jako ten proces vždycky skončí tak, že Teeth rodičům řekne ne.
Ale stane se to jen tehdy,
- když si jím projde až do konce. - Až do konce.
Ty jsi ten proces teď předčasně ukončila,
Teeth neřekne ne a povede příšerný život
- finančně zajištěného zubního lékaře. - Zajištěného zubního lékaře.
Z doktora Teetha se v žádném případě nestane doktor Teeth.
Jako ten zubař. Přijdu na to, jak ho dostat zpět.
Já bych počkal, než skončí další záblesk.
- Jaký záblesk? Vždyť tady ani není. - Tenhle není jeho.
Je můj.
Myslím, že sis nečistil zoubky, Eugene.
Promiňte.
Chtěl bych si zamluvit prohlídku cajunských bažin.
Nechci vás zklamat, ale ti mají kancelář vedle.
No ne, to jsi ty, doktůrku!
To asi budu. Jestlipak to není seržant Pepper!
Právě jsi zavítal do naší rodinné zubní ordinace.
Nekecej, vážně? To je teda dobrá náhodička.
Když už jsem tady, co kdyby ses na mě koukl?
Dobrá, otevři pusu a řekni á.
- Jo, už to vidím. - Co je to?
Ty nemáš zuby. Budeš potřebovat můstek.
Jeden už od tebe mám, pamatuješ?
Mám na mysli zubní můstek. Ten tvůj je ale mnohem hezčí.
Ty ji pořád ještě máš?
Neměl bych, ale udělám to.
Jedem.
- Hej! - Hobluj!
Co se to tu u všech močálů...
- Zase ty? - Madam.
Co tady ten drnkal pohledává?
Na to samé se ptám i já, mami.
Vesmír nás vždy znovu svede dohromady.
Asi to bude osud.
Zubařina je tvůj osud.
Jednoho dne převezmeš praxi
a všem lidem budeš rozdávat miliónové úsměvy, jak jsi slíbil.
- Správně, Geralde? - Jo.
Máma má pravdu. Slíbil jsem, že převezmu rodinnou praxi.
Jen jsem neřekl kdy.
Co je to?
Taková malá pojistka, dá se říct. Můžeme jít.
A kam to jdeme?
Vstříc svému osudu.
Nebude rodičům ten autobus chybět?
To určitě bude.
Tomu teda říkám záblesk.
A Zootovi ještě neskončil.
Tak jo, konec záblesků, musíme vyřešit Teethovy rodiče jednou provždy.
Na to je pozdě. Je konec.
-Šel s rodiči na Zubo Con. - A tohle tady nechal.
Jeho zlatá korunka?
Tak to je vážně konec.
Ne, to není. Běžte si pro věci, teď to teprv rozjedem.
Jdeme.
- Nora. - Proboha, už zase.
Poslyš, tohle je největší příležitost v mém hudebním životě.
Nepokazím si to tím, že vyjedu po šéfce.
Ani to nechci.
- Nora. - Fajn, tak trošku chci.
Ty ji neznáš. Ona randí jen s uhlazenýma chlápkama, jako je JJ.
Já jsem jenom kluk, co se snaží... Proč ti to vůbec říkám?
Prostě už o tom nemluv.
- Tak jdete nebo ne? - S tebou kamkoliv.
Ani slovo.
Fajn.
Nora.
A nyní přivítejme laureátku ocenění Miliónový úsměv,
doktorku Tinu Teethovou a jejího zubního instrumentáře Geralda.
Děkuji za milé přivítání.
Miliónový úsměv, kdo by to byl řekl?
Povím vám,
Geralda a mě by ani nenapadlo, že se dočkáme takové pocty.
-Že ano, Geralde? - Jo.
My sice jdeme do důchodu, ale Teethova ordinace jede dál,
a to díky našemu synovi, který se vrátil, aby splnil náš největší sen.
Pojď a řekni nám pár slov, juniore.
- Dělej. - Ano, mami.
Pozor, pozor, Zubo Cone,
voláme doktora Geralda Teetha juniora. Nazdar, kámo.
Tenhle song píšeme od chvíle, kdy jsme se potkali.
Není už načase ho dokončit?
K ničemu takovému nedojde, ty šumaři.
Kdykoliv se objevíš, jsou s tebou jen potíže.
Pro vás jsou to potíže, madam, pro mě to znamená být sám sebou.
Hej, Teethe.
Do role, doktore.
Tak do toho.
Bože na nebi!
Nedělej to, juniore. Dal jsi mi slib.
Tohle je miliónkrát lepší než chyť nit.
Koukni na to.
Aurora borealis.
Je tak zářivá. Nejspíš osvětluje Dallas.
Tenhle svět nepřemalujem.
Koukni na něj.
Tluče bubeníček konzervou rybiček.
Řek bych, že z našeho dua je teď trio.
Jeď, Animale!
A teď nehýbat. Díky, autobuse.
Jo.
Zrovna jsme přišli o poslední zub.
S dovolením. Juniore, proboha, jen...
Nemusíš nic říkat, mami.
Oběma jsem vám už dávno něco slíbil a mám v úmyslu to dodržet.
Ne pokud do toho mám co mluvit já.
- Geralde? - Tati?
Teď budu mluvit já, Juniore.
Vždycky jsme pro tebe chtěli zářivou budoucnost.
Měl jsi rozdávat miliónové úsměvy.
Když to tady teď vidím, je mi všechno jasné.
Ty rozdáváš miliónové úsměvy už dlouho.
Takže pokud si někdo zaslouží tuto cenu, je to náš jedinečný doktor Teeth.
Že ano, miláčku?
Jo.
- Mami. - Juniore.
Děkuju, mami.
A já děkuju tobě, Floyde Peppere.
Madam.
Juniore, byl jsi úžasný. Jsi celá máma.
Dva, tři, čtyři!
SEZNAM SKLADEB
1. SKLADBA PŘEMALUJEM SVĚT
2. SKLADBA DROZDÍ DÁMA
3. SKLADBA BÝT SÁM SEBOU
Co je tohle, C?
4. SKLADBA DOTÁH JSEM SEM ROCK
Tady máš, dej to na nástěnku.
Tuhle budou znát i Mupeti.
Tady máš další, je to fakt pecka.
Šest písní za šest dní, jste jako kulomet.
Bez tebe bychom to nedokázali, Labels.
Nejprve jsi nám pomohla překonat tvůrčí blok
a poté mne osvobodila z nešťastného rodinného předurčení, jak se říká.
Hlavně jsem ráda,
že tě rodiče nakonec nechali žít tvůj sen,
a ne ten jejich.
Děkuju.
Já se musím jít vyspat.
Tahle kapela vážně ví, co je to pařit celou noc.
A taky kousek dne, což je mimochodem ten správný text.
Toho tetování jsem si nikdy nevšiml.
Tohle?
„One love“?
Oddaná fanynka Boba Marleyho.
Nepovídej.
To kecáš!
Neuvěřitelný. To je šance tak jedna k miliónu!
Je to něco jako Teeth a Floyd.
Hudba umí dát dohromady ty správné lidi.
Je to prostě osud.
- Tak ahoj zítra. - Dobrou.
Nora.
Řekněte sýr!
A kruci.
České titulky Lenka Červená