Hei.
Det er ikke bra.
Det er faktisk flott.
Helt sant.
Når bilen bryter sammen, fester bandet.
To, tre, fire!
Nei. Dere er skyld i korken.
- Klart vi holder koken. - Nei, jeg mener...
- Dere må dra. - Etter vi har groovet?
Tar dere imot forespørsler?
To, tre, fire!
Tidligere på Muppets Mayhem...
- Hei. Kan jeg hjelpe deg? - Hallo! Jeg håper dette er rett sted.
Vi leter etter sønnen vår.
Mamma?
Pappa?
Vi er her for å hente deg hjem, Junior.
Jepp.
Vi har alltid villet dra til Hullmessen
men det passet aldri,
for tannlegepraksisen var alltid i full sving.
Bang! Kos deg. Det er de beste beignetene i New Orleans.
- Bang! - Greit. Det er...
Hallo, Floyd Pepper.
Frue.
Spis opp. Dere ser ut som tannpirkere.
Tenk så overrasket vi ble da vi hørte at de gir oss
Én million smil-prisen, og det skjer på Hullmessen.
Jeg er så forvirret.
Det er som en Oscar, bare for noe viktig.
Århundrets tannlegebragd.
Vi er her for å få Junior til å slutte å kaste bort tiden på musikktullet,
og be ham ta over tannlege praksisen slik han lovet,
eller knuse morens hjerte.
- Ikke sant, Gerald? - Jepp.
Hvem vil ha tanntråd? Trådkast, trådkast.
- Vis hvordan det gjøres. - Greit.
Legg tanntråd mellom tenner, over og under, mine venner.
- Et rim for glade tenner, ikke sant? - Jepp.
Hva skjer?
Greit. Vi drar på hotellet. Kyss til alle.
Frue.
Floyd.
Vent. Er Dr. Tann en ekte doktor?
Jepp. Vår kjære, gamle Doc er en musikalsk helt av hjerter og sjeler.
Han er også en sertifisert og akkreditert tanndoktor.
Så ja.
Går det bra med ham?
Absolutt ikke.
Han har livlige, stress-skapte tilbakeblikk.
Alle ombord på jekselekspressen. Hvem vil ha tanntråd?
JEKSELEKSPRESSEN
- Ikke sant, Gerald? - Jepp.
Men først, på tide med tanntrådkast.
Tanntrådkast.
Junior, hent flere gratisprøver. Barna elsker dem!
Greit, mamma.
Originalen JERRYS MELODIER Musikkbutikk
Fengende låt.
Takk. Jeg lærer enda.
Jeg får ikke fingeren rundt denne lille strengen,
men spiller du?
Nei. Men vet du hva jeg liker å gjøre?
- Hva da? - Snike meg inn på Bourbon Street-klubber.
- Jaså? - Og se gjennom vinduene.
- Ja vel? - Jeg blir alltid tatt. Men det er...
- Ja, det er gratis. - Ja.
Du kan komme når som helst for å høre låtene jeg jobber med.
Den jeg jobber med nå, er sånn.
- Ja! - Beklager. Kunne ikke hjelpe for det.
Nei! Se på det som en gave.
For du siklet på det.
- Nei, jeg kan ikke. - Jo da. Du er et naturtalent.
Og takket være deg tror jeg at jeg fant broen.
Skal vi ta det fra begynnelsen? To, tre, fire.
Jeg elsker det!
Junior. Hva gjør du?
Den munnleken blåser emaljen bort fra tennene dine.
- Si det, Gerald. - Jepp.
Det er min feil. Han holdt det bare for meg.
Best du tar det tilbake,
for denne flotte gutten skal bli lege en dag.
- Ja, frue. - Kom, så går vi, vennen.
Ha en fin dag.
- Takk. - Ikke tenk på det.
Fremtidige doktormann.
Vi sees.
Tilbakeblikk.
- Går det bra? - Hvem har lyst på gumbo?
På tide med krepsefiske.
Krepsefiske? Nei. Jeg fikk dere nettopp på rett spor.
Og nå avsporer vi igjen.
Rundt hvert tiende år kommer Tanns foreldre til byen
og gjør ham opprørt angående å ta over familiens tannlegepraksis.
Men ikke vær redd.
Vi må bare vente på at han
går gjennom den følelsesmessige foryngelsesreisen.
Hva?
Ja. Til slutt sier han nei, og alt blir normalt på null komma niks.
- Hvor mye tid er null komma niks? - Kan være en uke, noen ganger en måned.
Én gang var det mesteparten av 2000-tallet.
Det var en sprø tid. Det rampete 2000-tallet.
Gøy, men vi kan ikke miste frontmannen vår i en uke til ti år.
Nei. Jeg skal snakke ham til fornuft.
- Tann! - Vent. Kom tilbake!
Vent. Det er en lang prosess.
- Det du ikke vet, er ingenting. - Vent.
- Nora! - Herregud.
Jepp. Det er det hun heter.
- Nora. - Ja. Vi skal få henne tilbake, du og jeg.
- Nora. - Noen grunn til at du gjentar det?
- Nora. - Og nå hvisker du det.
- Nora. - Greit.
Båten er klar, har vadestøvlene mine. Siste opprop for krepsefiske.
Vent. Du kan ikke bare dra... Han er borte.
Det betyr bare at fase én av prosessen
offisielt har begynt.
Den gode nyheten er
at det alltid ender med en nydelig jumbo-gumbo.
Den dårlige nyheten er at fase to kommer etterpå.
Vent. Fase to?
Kreativt ulage.
- Kreativt hva? - Kreativ hage.
Kreativt hva?
Hvorfor?
Kanskje neste linje er Z.
Og etter ulaget kommer den musikalske tvilen.
Hvem er det jeg lurer? Jeg er ingen tangenttraktør.
Jeg kan ikke engang lage dangel på triangel.
Hva?
Ser dere? Det høres ikke bra ut.
Ser dere?
Etter han har laget dangel på triangel, kommer det eksplosive opprøret.
Nå er det nok! Jeg trenger deg ikke!
Jeg trenger ikke foreldrene mine. Og jeg trenger ikke triangler!
Faktisk avisifiserer jeg former av alle slag. Til og med romben.
Så kommer den eksplosive angeren.
Jeg er så lei meg.
Og dette er ingenting sammenlignet med neste fase,
som er et veldig brått tilbakeblikk...
GRATULERER, AVGANGSELEVER
Lillegutten min er en sertifisert tanndoktor.
Som den avdøde oldefaren din sa:
"Måtte spyttekoppene dine alltid flyte over av lykke."
- Ikke sant, Gerald? - Jepp.
Takk for alle de flotte ordene, mamma.
Og det ene fra deg også, pappa.
Det kommer til å bli bedre.
- Oldefars tanntrådbeholder i gull? - Ja.
Gå og si ha det til tannlegevennene dine mens vi henter jekselekspressen.
- Kom, Gerald. - Takk, mamma. Takk, pappa.
Raska på, Gerald.
Hei sann! Jeg kjenner deg. Fremtidig doktormann, ikke sant?
Eller skal jeg si nåværende doktormann? Husker du meg fra musikksjappa?
Ja.
Jeg kjenner deg knapt igjen med barten og uten briller.
Jeg lot den gro og kastet dem.
Går jeg inn i vegger av og til? Absolutt.
- Nå lar jeg bare musikken veilede meg. - Jeg respekterer det, sersjant.
Jeg ble faktisk avskjediget fra West Point i vanære
fordi jeg gjorde Taps til en jazz-odyssé.
Nå følger jeg bare drømmene mine. Litt som deg, ikke sant?
- Ja. Jeg antar det. - Ja.
Jeg får fortsatt ikke til den siste strengen.
Har du vurdert å spille bassgitar?
Færre strenger, færre fingre. Du er smart, Doc.
Det minner meg på noe jeg har tatt vare på til deg.
- Vær så god. - Kom igjen!
Utrolig at du har det.
Jeg har alltid villet takke deg for broen du ga meg.
Du vet...
Hva med å prøve?
Nei takk. Jeg er ikke musiker. Jeg kan ikke engang...
Sånn ja.
Kom igjen.
Alle om bord, Junior.
Menger du deg med den musikkpøbelen igjen?
Faren din tillater det ikke. Ikke sant, Gerald?
Jepp.
Takk igjen, men bare behold det. Og lykke til med drømmen din.
Du også, Doc.
Ingenting som et fantabuløst tilbakeblikk
for å få fingrene til å fly.
"Juhu" stemmer.
- Betyr dette at prosessen er ferdig? - Nei.
Dette er bare fasen med manisk blomstring.
Vet dere hva? Greit for meg. Se på ham.
- Moog, si... - Spiller inn hver en tone.
Jeg kunne kysset deg nå.
Jeg gjør bare jobben min.
Nora.
Jepp.
Alle vet at du digger Nora.
Nora.
Hånden din er på hjertet mitt.
- Nora. - Greit.
Jeg må jobbe her, kompis. Greit. Ikke mer Nora-ing, kanskje?
- Greit. - Greit.
Nora, Nora...
Det er utrolig, Hannah.
Dr. Tanns mor avsporet hele albumet.
- Hun har vært fæl mot sønnen sin. - Høres kjent ut.
Kom igjen.
Jeg har kanskje problemer med mamma, men hun kan ikke sammenlignes med Tina Tann.
Jeg sier bare at du har opplevd det.
Om noen kan hjelpe Tann, er det deg.
Greit.
Den kompost-berikede geitemelk-masken har endelig surnet fast i fjeset mitt.
- Håper jeg ikke gikk glipp av jenteprat. - Niks.
Bare en uoppfordret terapitime med Hannah.
Apropos terapi:
I morgen blir en stor dag
med Dr. Tanns neste fase.
Romantisk impulsivitet.
- Twinkles. - Hva vil du?
- Du avbryter kyllingvingetiden. - Nyheten min overgår alt.
Vil du gjøre meg den ære å bli min kone?
I all evighet.
Stopp! Ikke svar. Foreldrene hans er i byen.
- Hva? - Nevnte jeg ikke det?
Moren din igjen?
Seks ganger har vi vært gjennom denne prosessen.
Jeg skal sørge for at det aldri skjer igjen.
Jeg beholder uansett denne.
Det eneste jeg elsker mer enn en vinge, er en ring.
Tann, jeg vet at det er komplisert med moren min. Tro meg, jeg skjønner det.
Men til syvende og sist
må du forsvare drømmene dine. Ikke deres.
Men...
Men hvordan?
Ved å gjøre slutt på denne prosessen
og endelig vise foreldrene dine at du er en doktor alt.
En hjertet og sjelens doktor.
Hjerte og sjel, sannelig.
Tusen takk, plateselskapdame.
Hei.
Hva har du gjort?
Hvorfor ba du Doc om å avslutte prosessen?
Hvorfor gjorde du det?
Fordi denne galskapen må ta slutt. Og bare hyggelig.
Du skjønner det bare ikke, du. Tann kan ikke bare avslutte prosessen.
Hvorfor ikke?
Fordi prosessen alltid slutter med at Tann sier nei til foreldrene.
Men den eneste måten det kan skje på,
- er om han tar hele prosessen. - Hele prosessen.
Men nå har du avsluttet denne prosessen for tidlig.
Tann sier aldri nei og godtar det fæle livet
- til en økonomisk stabil tannlege. - Stabil tannlege.
Aldri i livet om at Dr. Tann blir dr. Tann,
tannlegen. Jeg finner bare en måte å få ham tilbake på.
Vent til etter det neste tilbakeblikket.
- Hvilket tilbakeblikk? Tann er ikke her. - Det er ikke hans tilbakeblikk.
Det er mitt.
Jeg tror ikke du har pusset, Eugene.
Unnskyld meg.
Jeg vil reservere plass på Cajun Pride sumpomvisning.
Det er vondt å si det, men kontoret deres er ved siden av.
Hei. Det er deg! Den gode legen.
Det får'n si. Det er sersjant Pepper.
Du vandret inn i tannlegepraksisen til familien min.
Er det det dette er? Er ikke livet pussig sånn?
Siden jeg er her, kan du vel ta en titt?
Gap opp og si...
- Jepp. Jeg ser problemet. - Hva er det?
Du har ikke tenner. Du trenger en bro.
Du har gitt meg nok allerede, husker du vel.
Jeg mente en tannbro, men din er mye penere.
Kom igjen. Har du det enda?
Jeg burde ikke. Men jeg gjør det.
Ja.
- Hei. - Kom igjen.
Hva i alle dager foregår...
- Deg igjen? - Frue.
Hva gjør gatemusikanten her?
Det er det jeg spør meg selv om hele tiden, mamma.
Universet fører oss sammen hele tiden.
Jeg tror det er skjebnen.
Tannlegeyrket er skjebnen din.
Og en dag tar du over
og gir smil til alle sammen, akkurat som du lovet.
- Ikke sant, Gerald? - Jepp.
Mamma har rett. Jeg lovet å ta over familiepraksisen.
Jeg sa bare ikke når.
Hva gjør du her?
Bare litt sikkerhet, kan en si. Kom.
Hvor skal vi?
Til skjebnen vår.
Tror du foreldrene dine overser bussen?
Absolutt.
Langt tilbakeblikk.
Ja. Zoot holder på enda.
Greit. Ingen flere tilbakeblikk. Vi må hjelpe Tann med foreldrene hans.
Det er for sent. Han er borte.
- Han er med foreldrene sine på Hullmessen. - Og han dro fra dette.
Gulltann-kronen sin?
Han er faktisk borte-borte.
Nei. Alle henter utstyret sitt. Det er på tide å skape kaos.
Kom igjen.
- Nora. - Herregud, ikke nå igjen.
Denne jobben er den viktigste muligheten i livet mitt,
og jeg ødelegger den ikke ved å bli forelsket i sjefen.
Ikke at jeg er det.
- Nora! - Greit. Kanskje litt.
Du kjenner henne ikke. Hun dater bare superkule fyrer som JJ.
Og jeg er bare en fattig... Hvorfor forklarer jeg dette?
Bare dropp det. Greit?
- Kommer du, eller? - Jeg er bare din.
Ikke.
Greit.
Nora.
Ta godt imot vinnerne av En million smil-prisen,
dr. Tina Tann og den livslange tannlegeassistenten hennes Gerald.
Så snilt.
Har du sett på maken? En million smil-prisen.
Det må jeg si.
Gerald og jeg har aldri drømt om å bli hedret slik.
-Ikke sant, Gerald? - Jepp.
Selv om vi skal pensjonere oss, består Tann-praksisen,
for sønnen vår kommer hjem og oppfyller vår største drøm.
Kom opp og si noe, Junior.
- Kom igjen. - Greit, mamma.
Viktig melding, Hullmesse.
Kaller på doktor Gerald Tann Junior. Hei, du.
Vi har skrevet denne sangen siden den dagen vi møttes.
På tide å gjøre den ferdig. Ikke sant?
Det skal han ikke, gatemusikant.
Hvorfor må du alltid skape problemer?
Du kan kalle det problemer. Jeg kaller det bare å være det jeg må være.
Hei, Tann.
På tide å rocke, Doc.
Greit.
Milde himmel.
Ikke gjør det, Junior! Du lovet meg det.
Dette slår å bore.
Har du sett på maken?
Nordlyset.
Så sterkt at det sikkert skinner i Dallas.
Kan du se for deg det?
Sett på maken.
Han holder takten med beteboksene.
Jeg tror duoen vår nettopp ble en trio.
Spill, Dyret!
Stå stille. Takk, buss.
Ja.
Det kaller jeg en rotkanal.
Unnskyld meg. Junior, du store. Bare...
Mamma, du trenger ikke si noe.
Jeg ga dere begge et løfte for lenge siden, og jeg skal holde det.
Ikke om jeg har noe jeg skal ha sagt.
- Gerald? - Pappa?
Hør på meg, Junior.
Alt vi ønsket for deg, var en lys fremtid.
Gi smil til verden.
Når vi ser utover i dag, er det tydelig.
Du har gitt millioner av smil til folk lenge.
Om noen fortjener denne prisen, er det den enestående Dr. Tann.
Ikke sant, vennen?
Jepp.
- Mamma. - Junior.
Takk, mamma.
Og takk, Floyd Pepper.
Frue.
Junior, du var fantastisk. Du er akkurat som moren din.
To, tre, fire!
SPOR
SPOR 1 CAN YOU PICTURE THAT?
SPOR 2 ROCKIN' ROBIN
SPOR 3 WHAT I GOTTA BE
Ja. Hva er det? Er det en C?
SPOR 4 WHO BROUGHT THE ROCK?
Sett den på tavla.
Muppets kan den også.
Enda en ferdig, og den er flott.
Seks sanger på seks dager. Dere er i fyr og flamme.
Det hadde ikke vært mulig uten deg.
Først hjalp du oss med å løse skrivesperren,
og så nøstet du opp i mine innviklede familierelasjoner.
Jeg er bare glad at til syvende og sist
så klarte foreldrene dine å godta drømmen din
i stedet for deres.
Takk.
Jeg må sove litt,
for bandet vet faktisk hvordan man rocker hele natta.
Og "en del av hver dag". Det er teksten, faktisk.
Vent. Jeg har ikke sett den tatoveringen.
Ja.
"One Love"?
Livslang Bob Marley-fan.
Jaså?
ETT HJERTE
Du tuller!
Sprøtt, hva? Hva er oddsen?
Det er vel litt som Tann og Floyd.
Noen ganger fører musikken bare de rette personene sammen.
Ja. Det er skjebnen.
- Vi sees i morgen. - Ja. Natta.
Nora.
Si "appelsin".
Kjære vene.
Norske tekster: Heidi Rabbevåg