DELTA DE L'EBRE
- Només això? - Sí, només això.
Són 90 cèntims.
Quedi's el canvi.
Gràcies, home.
- Aguanta. Vaig a buscar la camioneta. - Afanya't.
Quin friqui!
Què collons...?
Para! Para, cabró!
Com ho has fet? Baixa, va.
Baixa. Hòstia!
Deixa el martell.
Què em faràs, gallet?
No m'hi obliguis.
No t'acostis!
Ni un pas més!
Ian!
Ian, fill! Ian!
Ian, torna!
Què has fet? Anem!
Corre!
Auxili!
- Auxili! - Tranquil·la, senyora.
- Què li passa? - M'han disparat.
- On? - M'han disparat.
No té res. No l'han tocat.
No foti!
M'han robat.
La camioneta!
Ja és la tercera aquest any.
- Si és robada! - Però li tinc afecte.
Fes el que calgui, però que no la fitxin.
Per què cony ho has fet, això?
No te'n recordes de les regles? Només en tenim dues.
No cridar mai l'atenció...
I no fer trucs a la família, ja ho sé.
Per què sempre hem de fer menudeses?
Podem fer un cop ben gros i a viure!
Ian, sisplau, no comencis.
Entro en un banc,
els hi faig creure que porto un xec i pum, calerons!
Que no, que els bancs són la Champions League
i nosaltres som a tercera.
Ens trobarien abans que et gastessis un euro.
Ens trobarien? Qui?
Tingue-ho ben clar.
Si t'enxampen, t'envien a un laboratori. Fica-t'ho al cap.
I et faran proves sense demanar-te permís.
Per això són les regles. Per anar bé, les hem de respectar.
Codi 10-43, robatori amb violència.
Sospitós en un Lancia Delta.
Direcció sud per la comarcal 212.
Aturi el vehicle.
Repeteixo, aturi el vehicle ara mateix!
Un moment.
Què faràs, ara?
Aturi el vehicle!
No ho controles tant com et penses.
Aturi el...
Ple, mestre?
Sí, les veig.
Bona feina.
Gira cua. Prepara l'helicòpter.
Per fi!
Paca! La meva Paca.
Que guapa que ets!
Vine aquí.
Cantem, no et preocupis per res.
Perquè tot
sortirà bé.
Per molts anys, per molts anys...
Molt bé.
Per molts anys, per molts anys...
Que sí, que ja t'he sentit.
Prou de cantar, que tinc mal de cap.
Et desitja el teu pare...
Per molts anys, per molts anys.
- Va, demana un desig. - D'acord.
Bé!
Gràcies, pare.
Hi he donat voltes tota la nit
i tinc un pla.
Buscaré feina de mecànic.
Així tu et pots centrar a treure't la carrera de Biologia,
que amb aquest cap que tens en faràs via,
i a viure!
Ja vam perdre la teva mare.
No et vull perdre a tu també.
I saps una altra cosa que m'ha vingut tota la nit al cap? Mira.
Mira-la.
Mira que guapa.
El dia que vas descobrir que podies fer tot això que fas.
Ja saps que de petit tenies dues obsessions.
Les galetes d'animals i els globus. "A gobu, a gobu..."
Sempre donaves la tabarra perquè te'n compréssim més.
I aquell dia, no ho sé,
segurament te'n vas cansar
i vas decidir fabricar-los tu.
No sé què et va passar,
però de sobte els vas fer petar tots de cop.
Me'n vaig.
No. On vas? Vine aquí.
- Ja t'ho vaig dir ahir. He quedat. - Sí, però no és una bona idea.
Fa anys que visc en aquest vaixell.
Amb les teves regles.
Escolta.
Només aniré una estona als recreatius.
Tan perillós és fer una cosa normal per una vegada?
- És que és això... - Un cop.
Tu no ho ets, de normal.
I després de l'espectacle que vas muntar ahir,
- política de risc zero. - Et volien rebentar a cops de martell.
- Ho saps, oi? - Sí, i t'ho agraeixo.
Fill, tu no et preocupis per mi.
Aquí l'únic que importa ets tu.
Doncs no ho sembla.
Un moment.
PER A L'IAN
Que t'ho juro.
Va començar a pedregar.
- Aquí no ha pedregat mai. - Doncs això no va ser el més estrany.
Vaig demanar les gravacions del cotxe
i les de fora de la botiga.
I les de les càmeres de la benzinera.
I saps què? Em van dir que ja les havien requisat.
"Els teus companys", em van dir.
Buscaven el noi i el seu pare.
Fills de puta.
Hòstia!
Estàs bé?
No, el busco a ell.
On és el teu germà?
Saps què m'agradaria saber?
Està molt ocupat lluitant pel que...
- En Bruce és germà d'en Dragon Hong. - Ian!
El clon d'en Bruce Lee està a punt de fer-la grossa.
Se't veu molt segur. També ets generós?
Esclar. Molt més que tu.
Ian?
Gràcies pel numeret amb la Guàrdia Civil.
Sense allò, l'Agència no t'hauria trobat.
L'Agència?
Que oficial que sona per una organització gens oficial!
Els hi dius igual als perceptors o...?
Perceptor. En singular.
Només en queda un.
I creu-me, està a les últimes.
On és el noi?
M'és igual el que facis amb mi.
No t'ho repetiré.
El tenim.
A 3 quilòmetres. Han vist la camioneta als recreatius.
Entrant a VR.
Perceptor a la zona.
Perceptor a la zona! Instrucció i reforços!
Canvi de prioritat.
Captureu el perceptor.
No podem deixar que s'acosti al noi.
Objectiu localitzat.
Es dirigeix a la sortida. Sol·licito instruccions.
Segueix-lo.
- Ni se t'acudeixi mirar-lo. - Aquí corres perill. Vine, anem!
Ja has vist de què és capaç. N'hi ha més com tu, Ian.
Vine amb mi, si vols sobreviure.
No tenim tota la nit, noi.
La decisió és teva.
Pare...
- Pare! - Seu.
Pare!
Què fas?
Ho sento.
PROCESSANT MOSTRA DE SANG
Tenim el noi. Enviem mostres per analitzar.
- El perceptor ha bloquejat la carretera. - Ni cas. Tira.
Perdona això del casc, Ian.
He de garantir la seguretat de l'equip.
Doctora Levin, però em pots dir Adriana.
M'és ben igual qui siguis.
Què hi faig, aquí?
Analitzem la història.
No tens la sensació que el món cada vegada va pitjor?
Cada nou govern que puja promet canvis i esperança,
però acaba fent exactament el mateix que l'anterior.
Diuen una cosa i fan la contrària.
El poder és el que defineix el món en què vivim.
Però el poder real no el compren els diners,
ni els coneixements, ni la tecnologia.
Sinó tenir l'habilitat de crear una mentida i mantenir-se invisible.
De fer creure als altres el que tu vols.
I finalment, si això no es tradueix en accions concretes,
forçar-los a actuar en contra de la seva voluntat
i marcar així el nou rumb de la història.
Aquest és el poder veritable.
Estem en guerra, noi.
Contra la Consciència.
No sé què és això.
Una organització de persones amb facultats com la teva.
Controlen les esferes de poder de manera invisible des de fa anys.
Manipulen les ments i les decisions dels que donen la cara.
Dels governants, polítics i militars.
Per això és igual qui governi.
Al final, seguiran el camí que ells han traçat.
Nosaltres som aquí per evitar-ho.
Per preservar la poca democràcia que queda al món.
I això què té a veure amb mi?
Si ets viu és perquè hem arribat fins a tu abans que ell.
Qui era?
Aquell home.
Un perceptor.
- Un què? - Un perceptor.
Creiem que és l'últim que queda de la Consciència.
Pot fer projeccions com tu.
I moltes altres coses.
El més poderós a què ens hem enfrontat.
Vol que vagis amb ell.
I si no, matar-te.
Genial. Matar-me.
I tu què vols?
Vull que treballis amb mi.
I també la fórmula que tens a la sang.
Quina fórmula?
La que permet crear o anul·lar els teus poders.
Què més saps projectar?
Objectes més grans?
Entorns?
Persones?
Persones? Ho he intentat, però no es pot.
Sí que es pot.
I on és el meu pare?
No et vull fer mal, Ian.
- Digue'm on és. - Quan sigui el moment.
- Digue-m'ho! - Només et vull ajudar.
On és el meu pare?
Torna a seure.
Primer fes una cosa per mi. Després, veuràs el teu pare.
A veure quin nivell tens.
Vull que em facis creure que soc a la platja.
Molt de sol,
sorra blanca…
Em prenc un mojito
amb un chihuahua al costat.
A veure, això no funciona així.
Puc fer que vegis alguna coseta,
però res tan espectacular.
No tinguis por. Es pot córrer sense saber caminar.
Un gran catalitzador dels poders són les emocions.
Com més intensa sigui, més capacitat de projecció tindràs.
Localitza una emoció forta i projecta-la sobre mi.
Busca dins teu.
Segur que no has tingut una infància fàcil.
Què dius?
T'he buscat durant anys.
Però en Vicente t'ha mantingut ocult.
Suposo que viatjant de poble en poble.
Sense escola,
sense amics,
sense una mare.
Ara, el chihuahua.
Un borinot?
De debò?
Ara me'n vull anar a casa i que el borinot m'hi segueixi en loop.
És una projecció, però per sempre.
El subjecte ni ho sabrà, que no és real.
Com un malalt que veu coses que ningú més veu.
La meva realitat inclourà aquest loop constantment.
S'ha acabat la subscripció gratuïta.
Si en vols més,
porteu-me al meu pare.
Pare!
Estàs bé?
Ajuda'm.
- Ajuda'm, fill. - T'han pegat?
T'hauries de cuidar, Vicente.
Ja no ets un noiet.
Un moment.
Us coneixeu?
Descobreix-ho tu mateix.
Entra als seus records.
Que faci què?
¿No t'ha passat mai que
de sobte t'envaeixen fragments de la vida dels altres?
Doncs ho podries controlar.
Veure què amaguen aquests records i navegar-hi.
És el segon poder.
Potser hi trobaràs zones en blanc. Hauràs d'aprendre a evitar-les.
Ian, no li facis cas. Només volen experimentar amb tu.
Només li ofereixo saber la veritat.
- De què parla? - Ni te l'escoltis!
Tot el que diuen és mentida.
Llavors, de què tens por?
Entra-hi i descobreix qui és aquesta dona.
Adriana…
T'ho suplico, sisplau.
Ian, sisplau.
Sisplau.
Així només ho empitjoraràs.
T'ho demano sisplau!
Continueu treballant. Vaig a mirar què passa.
Vicente, què fas?
Deixa el nadó, no és teu.
Agafa'l!
Què cony ha sigut això?
L'has vist?
No, només us he vist a vosaltres dos.
I un nadó.
Se'l va endur ell.
Era jo.
Aquell nen era jo.
Ell no és el meu pare.
Tens raó, Ian.
Va fugir amb tu.
Entenc que tot plegat és molt dur per tu,
però la teva mare podria ser viva.
Té un potencial impressionant.
Sabia que seria ràpid, però no tant.
Miri-li el factor neurotròpic.
És descomunal.
No hem de millorar el seu rendiment.
La teva missió és extreure-li la fórmula.
- No n'hi ha ni rastre al seu cos. - No pot ser.
D'on els pot haver tret, els poders?
Potser els ha heretat dels seus pares.
És absurd.
- Els perceptors són estèrils. - Exacte.
En Kominski va evitar que procreessin.
- Tu els hi vas posar la injecció. - Per això és tan únic.
Podria ser el primer perceptor de naixement.
Sempre ho havia sospitat,
però se'l va endur abans que ho confirmés.
Això és igual.
Si no porta la fórmula, només és...
una nosa.
Desfés-te'n abans que ens porti problemes.
Seria un error gravíssim.
Arribat el moment, serà la nostra única defensa contra el Mul.
- El Mul és un mite. - I si no ho és?
L'Ian podria manifestar el tercer poder.
Ves amb compte.
En Kominski també tenia aquesta mirada.
I ja saps com va acabar.
Aixeca't, nano.
T'has fixat on ets?
Ets una rata de laboratori.
I ja saps què els hi fan, a les rates.
Hem de fugir d'aquí. Saps lluitar?
Tingui, doctora.
Gràcies.
Doctor.
Hem de repetir les proves del noi.
L'FNT dona un valor erroni.
Estaria bé...
Com li deia, el noi...
Crec que hauria de saber que fins ara no s'havien administrat mai
dosis tan altes.
D'acord, tornaré d'aquí una estona.
EN PROCÉS
FACTOR NEUROTRÒPIC: 204%
Vinga!
Va!
Què esperes?
Espera't un moment.
No marxarem sense el meu pare.
Ja has vist que no ho és. Deixa'l.
No ens serveix de res.
Sí que ens serveix.
Té les meves respostes als records.
Activeu les alarmes!
Tot el perímetre bloquejat.
Accessos en posició!
Deixa't estar de romanços. El noi no es pot escapar viu.
Dona l'ordre.
Aquí, aquí.
- Dona-me-les. - No. Ja condueixo jo.
Ajupe't, fill. I el cinturó.
No em diguis fill.
Al final ho vas fer. Te'm vas ficar al cap!
Sí, m'hi vaig ficar!
Vigila!
Jo t'ho volia explicar,
però no és fàcil. De veritat.
Què hi fa, aquí? Torni al despatx.
El noi s'ha escapat.
Dispareu a matar. Ordres de dalt.
Crec que ja els hem deixat enrere.
Vigila!
Vigila.
Així. Vinga.
Ester.
Vine.
Per què m'ajudes?
O t'ajudo…
o et mato.
Te n'has d'alegrar. Encara no t'he matat.
Tu també pots fer…
mogudes mentals?
Treballes per la Resistència, oi?
La Consciència.
I no, no puc fer mogudes mentals.
T'agrada la música?
Els clàssics.
En Vicente em va enxampar fent malifetes al pont de l'autovia.
Projectava pilotes de futbol i mirava com els cotxes les esquivaven.
Em va ensenyar a ruixar-los amb saliva.
Se'n diu tirar gargalls.
Sí, això.
I no és ni el meu pare.
Ben mirat, és irònic.
Em pensava que era jo, qui provocava miratges a tothom.
Que imbècil!
Era el món, el que em feia un miratge a mi.
Ian, el que et fa diferent et fa fort.
Entenc que et costi, però ser únic no és dolent.
Has de creure en tu i seguir el teu instint.
I quan això passi, que es preparin.
Seràs imparable.
- S'ha acabat la cançó. - Sí.
Ara parlarem.
Quin cabró!
Mira, jo sé que en el fons te l'estimes.
Però és un borratxo i ens posarà en perill.
- No diguis bestieses. - No m'agrada discutir.
És una realitat.
- I què vols que faci? - No ho sé.
L'has volgut portar tu.
Perquè vull saber qui soc.
Vull saber què soc.
Doncs què esperes, Ian?
Entra-hi i busca respostes.
Pots prendre les mesures del subjecte.
Segur que t'ho ha demanat el gran cap.
CARRER WOJDYNSKA, 12K VARSÒVIA, POLÒNIA
En Kominski li vol administrar la fórmula aquesta nit.
En Kominski li vol administrar la fórmula.
Ian, què has trobat?
Bon dia. Què voldries?
En bitllets petits.
- Sisplau. - No tenim aquestes quantitats de diners.
Per retirar 50.000 euros, cal avisar abans.
Queda't aquí.
Un moment.
Ho ha llegit malament.
Tant de bo fossin tants!
Cinc mil. Això ja és una altra cosa.
- A veure, firma aquí i aquí. - D'acord.
Cinc mil.
En bitllets petits.
Gràcies.
De res.
HO SENTO
Seguretat!
Seguretat! Agafeu el noi!
Corre.
Corre!
Alto!
Ha sigut una puta passada!
No li farà gens de gràcia.
Sempre he volgut fer això.
Para!
On és en Vicente?
Té.
Deu haver anat al bar a...
Queda't aquí.
Les projeccions fallen als miralls i amb mi.
L'Adriana ha fet bé la feina posant-te en contra meu. Tranquil.
Ho estic molt!
Tranquil·litza't.
- He vingut per ajudar-te. - No em fa cap falta.
Aixeca't!
Relaxa't! Mira'm.
Calma't! Respira.
No ho trobes estrany, que l'Agència no et persegueixi?
He sigut jo. Jo te'ls he tret de sobre.
Som al mateix bàndol. Creu-me.
És pel teu bé.
Para!
Ha sigut una passada!
Corre!
Seguretat! Agafeu el noi!
Vull saber qui soc.
Vull saber què soc.
Què esperes?
Entra-hi i busca respostes.
El científic està retirat i viu als afores de Varsòvia.
Als afores de Varsòvia.
És l'única opció que tenim.
Ens veurem aviat.
Ian!
Què ha passat?
Ian!
Ian.
Ets conscient del que has fet?
No es parla de res més.
Tot és culpa teva.
Si m'haguessis dit la veritat, ara no estaríem així.
A més, ens fan falta diners.
Per què?
Ens en anem a Varsòvia.
Es pot saber què se t'hi ha perdut, a Varsòvia?
Ho saps perfectament, què hi ha.
En Kominski.
- Te m'has tornat a ficar al cap. - Sí, m'hi he ficat.
M'has pogut explicar els teus secrets abans,
però sempre tries no fer-ho.
Què passa? No et fies de mi?
Fiar-me de tu?
Com collons vols que em fiï de tu
si m'has enganyat tota la vida!
- T'ho volia explicar! - Em vas segrestar!
Em vas separar dels pares.
Em vas obligar a dur una vida de merda.
M'has convertit en un miserable.
Igual que tu.
I els globus?
Què collons era allò dels globus?
Et diverties explicant-me aquelles merdes?
Tot el que he fet ho he fet per tu.
No costa tant d'entendre.
- Però si et saltes les regles... - Quines regles?
No fer trucs a la "família"?
- No. - No? Perquè no ets el meu pare!
Tranquil·litat.
Separar-te del món va ser la meva manera de protegir-te.
- Sé que no he sigut el pare perfecte… - No ho ets, el meu pare!
Tens raó.
No soc el teu pare.
Però tu ets el meu fill.
Escolta'm bé,
perquè només t'ho puc dir un cop.
Tens dues opcions.
Seguir per aquest camí, que segur que només et portarà dolor
i sofriment,
o venir amb mi
i tornar a començar
tu i jo sols.
Junts, com al principi.
Està agafant massa confiança. Què més tenim?
Els números de sèrie dels bitllets. Li seguim totes les compres.
- Digues. - El tenim. Ha comprat bitllets de tren.
Activeu el protocol.
Vol desaparèixer.
No.
Vol respostes.
VARSÒVIA
D'acord.
Kominski.
Ja m'hi he anticipat.
- Tinc gent sobre el terreny. - Si tens raó,
podria accedir al tercer poder. És massa perillós.
L'hem d'eliminar immediatament.
Positiu. Acaben d'arribar.
No et sents com a casa?
No sembla que hi visqui ningú.
- Doncs per què parles fluixet? - No ho sé.
Aquí no hi ha res.
Ni ningú.
Tornem a la casella de sortida.
Al punt zero.
Què?
Que "al punt zero" mola més.
És l'habitació dels somnis.
M'hi passava hores jugant amb la mare.
Me'n recordo d'un conillet que...
No la recordava tan petita.
No es tenen records d'aquesta edat.
No quadra.
No em quadra que l'habitació dels somnis fos més gran.
La memòria no funciona com et penses.
Una imatge pot evocar un record.
Però un nen tan petit?
- Quina edat tenies? - Un any, any i mig.
PROJECTE: CONSCIÈNCIA
Són els seus diaris.
És ella.
El somni és sempre igual.
Soc a l'habitació blanca.
I ella sempre canta.
No t'amoïnis per res.
Perquè tot
sortirà bé.
No t'amoïnis.
Es diu Urszula.
Urszula Kominski.
Ets el net d'en Kominski.
Beure no t'ho farà oblidar.
És la teva solució per tot?
L'últim cop no vau ser tan amables. Què vols?
Sabem que l'Ian va pel seu compte.
És fàcil seguir-li el rastre.
I si el trobem nosaltres,
el perceptor també.
Si de veritat el vols ajudar, pots…
- deixar-lo en pau i ja està. - No és tan fàcil.
És l'única persona
que podria enfrontar-se al Mul. És l'única esperança.
Mira't.
Després de tots aquests anys encara insisteixes en el Mul.
Terra de ningú.
És el que vaig triar.
La Consciència en una banda,
l'Agència a l'altra, i el noi i jo al mig.
Que no ens arrossegui cap bàndol.
Ell ha decidit fer el seu camí.
He d'aprendre a respectar-ho.
A l'Ian ja no el protegeix ningú.
Està sol, perdut, i és fàcilment manipulable.
I mentrestant, tu et quedes al mig.
Hauries de deixar de beure
i per una vegada convertir-te en un pare de veritat.
Per aquí hi ha d'haver algun indici.
Ester?
Però… Què fas?
- Ajudar-te. - Ajudar-me?
- Què és això? - Volies respostes, no?
Escolta el que t'ha de dir.
Ni te m'acostis.
- No et vull fer mal. - Quiet!
Vull parlar amb tu.
Doncs jo no. Aparta't!
Quiet, et dic!
Quiet!
Aquesta sí que és de veritat.
Si et volgués matar, ho faria. Abaixa les mans.
Sé que buscaves els teus pares.
Jo també et buscava, fill.
Tu?
No me'n crec ni una paraula.
Som un producte.
Una creació
d'un programa secret que va sorgir després de la II Guerra Mundial.
Hi va haver una sèrie de voluntaris,
com la teva mare i jo.
En Kominski ens va injectar un compost que havia creat.
- La fórmula. - Sí.
Gràcies a la fórmula, vam desenvolupar certes capacitats extrasensorials.
Som espies amb control mental.
Al final de la guerra freda no sabien què fer amb nosaltres.
Tenien por que ens reorganitzéssim
o ens aliéssim amb algun enemic.
Van decidir exterminar-nos.
En van dir la Desinfecció.
Ens caçaven un per un,
com conills.
No teníem cap esperança.
I va aparèixer el Mul.
Ell és l'últim i el més poderós dels perceptors.
L'arma perfecta.
Quan el van anar a buscar, ell
va contraatacar.
Pocs dies abans de la Desinfecció
havien detectat indicis d'una capacitat que va fer tremolar de por l'Agència.
El tercer poder.
La subjugació absoluta.
Doblegar la voluntat de qualsevol.
Que facin el que tu vulguis, com vulguis, quan vulguis,
on vulguis.
Com un mestre de marionetes.
Ell va reagrupar els supervivents
i va crear la Consciència.
Ens va dir com passar desapercebuts sense els poders.
Per què li diuen el Mul?
Els perceptors, com els muls,
som estèrils.
Els governs es van assegurar que no procreéssim.
Però no representa que soc fill de perceptors?
Sí, i aquest és el gran miracle.
Era impossible. La teva mare i jo feia anys que ens vèiem.
I de cop i volta un dia
estava embarassada.
Havia de néixer el primer perceptor natural.
No, no fotem.
Sortiu i pugeu al terrat. Jo us cobriré.
No me'n crec ni una paraula.
Para d'enganyar-me.
On és la meva mare?
No m'agrada discutir.
Torneu a Espanya. Tinc una casa a Madrid. Ella sap on és.
Bé.
Creu-te'l.
Queda't aquí.
No hi ha escales d'emergència.
Allà!
Ian, no hi ha temps.
Ester!
Vinga!
Us en penedireu un per un, d'això.
Tots!
Una mica més i et surt bé la jugada
de deixar-me arribar fins al nano per capturar-nos a tots dos.
Se'n diu estratègia.
Tu potser tens poders,
però nosaltres tenim cervell i múscul.
I aviat sabrem si ets el Mul o si només és una llegenda.
Després ens diràs on ha anat el noi.
I si no? Què em faràs?
Em mataràs?
No.
Encara no.
Quan aconsegueixi la fórmula, et deixaré sense poders.
I llavors
m'ho suplicaràs tu, que et mati.
Ai, Adriana,
no en vas tenir prou esterilitzant-me, mala puta?
Comenceu les proves.
Escolta't!
Parles igual que en Kominski!
Vull la fórmula.
Atura aquest disbarat. Ara!
És una ordre directa.
Adriana,
mort no ens serveix de res.
Doctora.
Males notícies.
La fórmula…
La té tan diluïda a l'organisme
que és impossible sintetitzar-la.
Tinc set.
Em podeu portar aigua?
Aquí hi fa molta calor, fills de puta.
S'ha acabat.
Estem perduts.
La fórmula va morir amb en Kominski.
Ell és l'única esperança.
Tingues la boca oberta.
Què fa, doctor?
Torni el robot a la posició inicial.
Desactivi'l ara mateix.
Em controla els moviments.
Retiri la mà del control. No l'hi repetiré!
Retiri la mà del control.
Per aquí.
Li agrada que li cantin.
Mare.
Sé que t'has imaginat aquest moment
un milió de vegades.
I em sap greu
que no sigui com pensaves.
Però la teva mare no se n'ha anat.
És aquí dins, en algun lloc.
I us hi podreu retrobar.
Mare.
Ian, mira bé la teva mare.
Això és el que els hi fan als nostres.
Abans que la capturessin,
et va inserir un record a la memòria.
És aquest.
Ella sabia que sense la fórmula no podrien crear més perceptors.
Va destruir l'única còpia d'en Kominski.
I l'original te la va encriptar a la memòria.
Ian.
Amb aquesta fórmula podríem crear més perceptors
i posar fi a aquella Agència que tant de mal ens ha fet
a tu,
a mi
i a la teva mare.
Ian.
No els pots venir a buscar tu?
No hi ha temps per això. Dona-me'ls.
No volia que els veiés ningú.
Només jo.
Ian, dona'm els cubs!
Només així us puc protegir de l'Agència.
Para!
Para, li faràs mal!
No t'amoïnis per res.
Perquè tot
sortirà bé.
Aparta't del noi!
Ve-t'ho aquí.
El tercer poder.
Ho sabia.
Ian!
No em puc moure.
Ian.
Què fas?
Ian, quiet.
Alto, Ian. No m'hi obliguis.
Obriu foc!
Dispareu!
Ordre directa!
Ho acabo de veure.
No, Ian, para. Què has vist?
- És viva? - Fes-ho, fill.
Ella n'és la responsable.
Nosaltres la vam perdre fa molts anys.
Això que has vist, l'hi ha fet ell.
Mentida!
Pagareu per tot el que li vau fer a la meva mare.
Per obrir-li el cap
com una rata de laboratori.
No, Ian...
Fes-ho.
- Fes-ho! - Ian!
Tu.
Vas amb ells.
No ho facis. Ho has d'aturar.
No t'hi fiquis.
Fill...
Et manipula, mira'l.
Et tracta com una marioneta.
- Et tracta com una criatura. - Calleu!
Deixeu-me!
Obliga'l a fer el mateix que els altres.
No ho facis. Te'n penediràs tota la vida.
Fixa-t'hi.
Mira'ls, estan aterrits!
Ves-te'n.
L'Agència...
va torturar la meva mare i la va convertir en un vegetal.
Tot per obtenir la fórmula.
I anul·lar-nos.
Ian...
Mira al teu voltant. És això el que vols?
No et deixis controlar com sempre.
Mira la vida que has tingut. Sense família, sense amics.
Fill, ara tens l'oportunitat
de formar part d'una cosa gran. Ni cas.
És un borratxo. Fes-li cas al teu pare.
Pare?
Un pare és el que et cria,
el que s'entrega per tu, el que se sacrifica…
Què has fet?
Ian!
No.
No, no.
No, no, no.
Si entro, no sobreviuràs.
No.
Comprova-ho tu mateix.
Tu no ets com aquells altres.
Percebo el teu sofriment.
- Deixa'm anar, sisplau. - Ell és aquí.
Ha vingut per prendre-me'l.
No deixis que li facin mal.
Te l'has d'emportar. Promet-m'ho.
Sisplau! El nen es mereix un futur!
Vaig a mirar què passa.
Perdona'm.
- Pare, perdona'm. - No...
Soc jo, qui t'ha de demanar perdó.
Vas renunciar a la teva vida
perquè jo en tingués una.
Sí, però em vaig equivocar.
No t'hauria d'haver amagat res.
Però tu...
Tu sí que pots trobar el teu camí.
Avui no en ve cap?
El truc és ser pacient, com quan juguem a fet i amagar.
- I si s'han acabat els peixos? - Però...
Com vols que s'acabin els peixos?
El mar és molt gran. En veus el final?
Sí, la línia és el final.
Escolta'm bé. Que tu no vegis res més enllà
no vol dir que no existeixi.
Darrere d'aquella línia encara hi ha molt més.
Però molt més.
Tu no tiris mai la tovallola.
Els millors peixos, per qui són?
- Pels que mantenen l'esperança. - Ei...
Pare.
Pare…
Ian!
Quiet. No et moguis.
Ets fort, fill.
Però no ho domines bé.
Els ulls et delaten.
Tranquil·la.
Tranquil.
Si fas un pas més, la mato.
Fes-li cas.
T'has aprofitat de mi.
Com tothom!
Només t'importa la fórmula.
Més o menys.
Deixa'm veure-la a la teva ment i me n'aniré sense fer-li mal.
Ella no hi té res a veure!
Ella? No te l'escoltis!
Sigui qui sigui, és una projecció. T'ha ficat un loop al cap.
Però què dius?
Jo no la veig. No la veu ningú més. Només tu!
És mentida. Juga amb la teva ment.
- Et va dir que era impossible. - Compte amb el que decideixes.
Facis el que facis,
no hi haurà marxa enrere.
Premo el gallet i comprovem si existeix?
Això és entre tu i jo.
Ian, fes memòria.
Et devia ficar el loop en algun moment.
Ian.
Abaixa l'arma. Sisplau, no em vull morir.
Calla!
No et vull sentir.
Mira'm.
Sé que sents el mateix que jo.
- Que no és real? - No, no ets real!
No. Només et tinc al cap.
N'estàs segur?
- Ian. - És una aposta forta, fill.
Jo no soc
el teu fill.
Això només ha sigut el principi.
Jo ja hi he perdut massa.
Els únics que es van preocupar per mi.
I 18 anys que vull recuperar.
Necessitem la fórmula, Ian.
Et necessitem a tu.
En aquesta guerra es decideix el destí de molts.
Gent innocent.
No te'n pots quedar al marge.
Has de decidir de quin bàndol ets.
Terra de ningú.
Et sona, doctora?
No calia, això.
Només m'ho havies de demanar.
M'ho rumiaré.
PER A L'IAN
Me'l va regalar el meu pare.
I què esperes per obrir-lo?
La grandesa de l'oceà.
ELS MILLORS PEIXOS SÓN PER ALS QUE TENEN ESPERANÇA. T'ESTIMO
M'encanta.
L'hauríem d'haver matat. Ara és un perill.
Tens raó.
Ja no el controlen ni en Vicente ni el perceptor.
Però confia en mi.
Encara creus que el pots reclutar?
Jo crec que sí. I tant.
I si no te'n surts?
Si no me'n surto,
l'eliminaré jo mateixa.
Subtítols: Nahuel Martino González
Supervisor creatiu IGNASI OLIVER