Što se tiče sreće…
DALEKO
EXYUSUBS.COM
Ne, čekaj.
Idem ispočetka.
Još samo pet minuta! Moram rano na posao.
Kako to?
Na posao?
Što „kako to”?
Kako to misliš?
Nova osoba dolazi naučiti posao
da mogu ići na sprovod.
Zey, moram na posao. Zaista.
Tvoja majka i ja već smo se oprostili.
Čak i da idem s vama, vama treba dulje.
Ne treba. Potpuno smo spremni za polazak.
Tata, prošao si pokraj praonice.
Da, i?
Donosim je tebi. Da je i operem?
-Fuj! Ne. -Fia!
Razmazila si to dijete.
A ti samo gunđaš!
Moramo se požuriti ili ćemo zakasniti.
Ilyase!
Bozcaada.
Na dan kad smo se prvi put sreli.
Najljepša turska ljubavna priča!
Tu izgleda tako sretno.
Zar inače nije bila sretna?
Molim te!
Dopuštaš da mi se tako obraća?
U toj odjeći.
Poput klauna.
Zar u tome ide na bakin sprovod?
Je li danas idealan dan da se pretvaraš da ubijaš njezina djeda?
Ma daj, i on nju katkad izluđuje!
-Da. -Vidiš?
Vidimo se poslije.
Hajde, vas dvoje! Odmah se vraćam.
Ne, ozbiljno, možeš ti to. Ne brini se.
Hej, ne! Problemi i pogreške događaju se.
Da!
Ne možeš ni zamisliti što sam ja sve posluživao!
Da?
Da. Bez brige, odmah dolazim.
Nova kuharica. Nervozna je.
Trebala je moralnu potporu.
Dugo nisam čula da se tako smiješ.
Trebaš nešto?
Da.
Svećenik je rekao da ćemo na grobu imati malo vremena.
Znaš mene. Ne mogu stati pred sve te ljude i tek tako govoriti.
Možeš li ti to pročitati?
Naravno.
-Hoću. -Evo… Piše…
„Većina vas…
pamti Katarinu Bilić kao Dorukovu suprugu.
On, njezin voljeni muž…”
Ne brini se. Ja ću to.
Dobro?
Dakle…
Vidimo se poslije.
-Gđo Altin! -O, g. Eddelbüttel.
Htio bih razgovarati s vama u četiri oka.
Čuvao sam neke dokumente. Za vas.
Od vaše majke.
Zeynep, gdje si ih stavila?
Na hrvatskome je.
Ne znam hrvatski.
GLOBALNA PRETRAGA
Zeynep!
Pripremila si mi pogrešne hlače.
Što ti je to?
Tvoja majka je kupila kuću u Hrvatskoj?
Ondje se rodila. To je bio njezin novac.
S g. Eddelbüttelom?
Tvoja je majka kupila kuću s tim Casanovom odozgo!
Ne! Mama je sama kupila kuću. Vidi.
Bankovna potvrda. Takoreći bespla…
Samo je zamolila g. Eddelbüttela, kao pravnika,
da mi čuva dokumente dok ona ne…
E-ddel-bü-ttel…
Mladi ljubavnik!
Mladi? Ima 80 g. i vozi se na stolici za invalide.
Fia! Još nisi spremna.
-Jesam. -Ne. Tata ima pravo. Ne možeš ići takva.
Crnina! Što god želiš, ali mora biti crno.
Prvo: „Mama je željela katolički sprovod.”
A sad ovo!
Tvoja majka je meni neznanka!
Ne govori to, tata!
Tvoja mi je majka neznanka. I točka.
Od te mi pjesme uši krvare.
-Ne možemo li ga poslati u dom? -Fia, budi pristojna.
To mi je bio prvi koncert.
Nemojmo razgovarati.
-Zašto si uvijek… -Ne moramo li ići?
-Moja sućut. -Sigurno vam nedostaje.
Ko? Lažljivica kojom sam se oženio?
Tata.
Anđeo.
Žena puna tajni. Dvostruka agentica.
Tata, prestani. Plašiš ljude.
Moja sućut.
-Hvala. -Jesi li dobila tatu?
-Ne javlja se. -Jesi li pokušala…
Na fiksni? Zar sam glupa?
Da se nije nešto dogodilo?
Moja sućut.
Amen.
Zeynep,
mislim da ste htjeli reći nekoliko riječi.
Da.
Htjela sam nešto reći u spomen na mamu.
Ali Ilyas,
moj muž…
Govor mi je kod muža!
Ide po tatu?
Zašto samo stojiš tu u drogeraškoj odjeći?
Učini nešto!
Mama?
Ludilo!
-Jesi li vidjela… -Ne, zbilja je…
Naravno da sam vidio!
-Ajme. -Zey!
Što ćeš ti ovdje?
Sranje!
Sat mi je stao.
Zey, pričekaj. Hej!
Zey, mogu ti objasniti.
Taj smijeh.
Zaista, Ilyase!
Neka klinka s kojom se pet minuta osjećaš kao tinejdžer važnija ti je
od toga da budeš uz mene na sprovodu moje majke?
Ne govori to, Zey. I ja sam volio Katu.
Naravno da sam htio biti ondje. Ali bilo je… Sat i ja…
Ne krivite Ilyasa, molim vas.
Molim vas.
To s vašom majkom… Jako mi je žao.
Zacijelo ste jako tužni.
Ja sam Nora. Nova sam i…
Bila sam preopterećena i…
Sigurno bi vodio računa o vremenu da ja nisam bila ovdje.
Obično ne plačem.
Ali prvi sam put bila sama u ovolikoj kuhinji i…
Sad sam ja kriva što nije bio na sprovodu vaše majke.
Zbilja mi je žao!
Oprostite.
Vidiš?
Shvaćaš li koliko je bilo stresno?
Zbilja? Hoćeš čuti kakav je meni bio dan?
Zey, ne natječemo se.
Ako se slažeš, ući ću i vidjeti želi li nova kuharica nastaviti raditi.
A o ostalome možemo poslije ili kod kuće.
Da.
Ili možda ne.
MOJA LOKACIJA HRVATSKA, LUČ
-Ruta odabrana. -Tako.
Stoj tu!
Znak! Čitaj znak!
Besplatan parking ondje!
Stanite!
Stanite! Čekajte!
Hvala!
Za 300 metara skrenite lijevo.
Nastavite ravno.
Stigli ste na odrediš…
Što?
Ne!
Ne diraj me, vrištat ću!
Ozbiljno, vrištat ću!
Ko si ti?
Kako si ušao?
Josip Čega. Kroz ista vrata kroz koja ulazim već 45 godina.
Nemoj reći da smo proveli noć u istom krevetu!
Dobro.
Došla si biciklom?
Što?
Ne!
Trebaš nešto za to.
Za bolesno lice.
Ova kuća pripada Katarini Bilić.
Kako da znam što je u tome?
-Nikako. -Dobro sam.
Ko je tebi Katarina Bilić?
Ona je…
Bila je…
Ja sam njezina kći.
Moja sućut.
Josip.
Drago mi je. Zeynep.
Zeynep Altin.
Da. Drago mi je, Zeynep.
Dakle…
Došla si živjeti ovdje, Zeynep?
Zapravo, mislila sam…
Samo malo!
Ja trebam odgovore.
Zašto si spavao u kući?
Jer sam se u njoj rodio.
-Žarka. -Ali…
Ali prije 15 godina
mojoj obitelji nije išlo dobro.
Pa sam morao prodati kuću.
Žena koja ju je kupila rekla je na telefon da mogu živjeti ovdje dok neko ne dođe.
Ti.
-Besplatno? -Besplatno.
Znaš da to ne bi prošlo na sudu?
Ko želi ići na sud?
-Čula sam to već. Što to znači? -Nijemci.
Bauštela, medicinske sestre, kišobran. Obožavaju advokate, ugovore…
-Koliko se brzo možeš iseliti? -A ti useliti?
Iako te se to ne tiče,
došla sam organizirati iznajmljivanje preko R & B…
-Ne. -Airbnba?
-Da! -Airbnb?
Da.
Airbnb…
Prestani vikati!
Ovo je moj dom! Mogu raditi s njime što želim.
Dom?
Ne…
Ne, nije to dom. Što ćeš učiniti?
Urediti bež, mrtvo mjesto
na koje dođu jadnici, snime selfije i odlete avionom za 30 eura.
A ti sjediš negdje u Njemačkoj i naplaćuješ im na karticu.
Dakle, ovo…
Sad je dosta.
Hej.
Odlazi iz mog vrta sa svojim komičarskim nastupom, Spartače!
Spartače?
Nije li to pomalo rasistički?
Ne bih nikad… Ja sam Turkinja!
Govoriš engleski, ugovor je na njemačkome,
kuća hrvatska, ali si Turkinja.
-Kaotičan je to život. -Željela bih da sad odeš!
Otišao sam iz tvog vrta.
Ovo…
Ovo je moje.
Ovo ovdje, do ove crte…
Ovo je moje.
Prodao sam kuću, ne svu zemlju.
Zaboga!
Uskoro idem na posao. Slobodno se posluži vodom.
Trebala bi se istuširati.
Darth Vader!
Jedva sam te prepoznao odjevenu.
Uvijek se rugaš ljudima u koroti?
Ne.
Ali spreman sam učiniti iznimku.
I ja sam u koroti, zbog smrti svog obiteljskog doma.
Lice izgleda bolje.
Rečeno mi je da ovdje mogu kupiti odjeću.
Samo suvenire i za djecu.
Ali ti si neobično niska za odraslu ženu.
Ovo mi ne odgovara. Može li me neko drugi uslužiti?
Da, vlasnik.
Ali na unukinom je rođendanu. Doći će za pola sata.
Dobro.
Vidjela sam u luci agenciju za nekretnine.
Pametno ću iskoristiti tih pola sata i saznati
što trebam promijeniti da bih iznajmljivala kuću.
-Djed je već ovdje. -Nova mušterija!
Baš lijepo!
Još nije jasno je li lijepo.
Vidimo se kod kuće.
8 PROPUŠTENIH POZIVA - ILYAS
I?
Misliš li da ga još voli?
Pratiš me?
Da, radim ovdje 20 godina samo da bih te danas pratio ovamo.
-Gdje ti ne radiš? -Popis je kratak.
Možeš otići i vratiti se u 22 h kad mi završi smjena.
Da je bar tako lako! Imam sastanak s agentom za nekretnine.
Gđa Altin?
Da, pardon.
Asistent kaže da je posrijedi kuća na litici?
Kuća na litici.
Reći ću konobarici da ti donese sprej za ljigave mrlje.
Trebat će ti.
Upoznali ste susjeda.
Zamislite, daje kokošima imena!
Ma ne!
Kažem vam, čovjek je lud ko puška!
Nije ga briga što ljudi misle o njemu.
Čujte ovo.
Koza mu pobjegne dok je gol. Josip lovi kozu gol.
Čak i ako uđe u supermarket, frizerski salon ili crkvu za vrijeme mise.
-Onda je on gradski luđak? -Jest i nije.
Svi vole kozojeba. U tome je problem.
Svi mještani.
Ne kužim. On je tako…
Ne znam.
Uvjeren u svoju moralnu superiornost. A zapravo je teška šupčina!
-Da! Teška šupčina! -Da!
Ali znao je što čini kad je zadržao bunar na svom terenu.
Organizirat ćemo dostavu vode ako se ne dogovorite.
Gosti žele jedinstven doživljaj.
Ali zapravo žele aparat za kavu i moderan televizor.
Moja polovina računa.
Ne želim biti…
Kako se kaže?
-Dužna. -Dužna?
-Da, dužna. -Snažna, samostalna žena!
-Da. -Nazdravimo u to ime!
Da.
Još jednu?
-Da. -Da!
Snažna,
samostalna
žena!
Još jedanput, ispočetka.
Curo s crvenim balonima.
Trebaš se maknuti s ceste.
Ne!
Ovdje je baš zabavno!
Manje je zabavno kada te auto zgnječi kao dinju.
Pljas!
Dobro.
Pokušaj ustati.
Da.
Dobro.
Postoji samo jedan način.
Spartak!
Sama dama ne bi trebala previše piti.
Sama dama!
Pričekaj s ludilom do doma.
Dom! To nije moj dom!
Sada ti!
Ti!
Ako možeš bubnjati, možeš i hodati!
Ne! Još!
Molim te.
Oprosti.
Molim te.
Još!
Ne! Ne više!
Sad spavaj.
Ostavljam te.
Laku noć.
Ali je li noć bila laka?
Je li zbilja bila?
Ne znam.
Upomoć!
Vuci! Upomoć!
Moraš povući!
Nema šanse.
Idući je mjesec Tour de France. Ostani spremna.
Ne, preusko je!
Preusko!
Pomozi, molim te!
Ne mogu disati.
-Dobro! -Pomozi mi! Pomozi mi, molim te.
Da!
Strgni to s mene!
U ime mog naroda, hvala lijepa!
Što da kažem? Trenje. Ili, kako vi to zovete,
samozapaljenje.
Palež. To se zove palež.
Jedi zdravo i nećeš trebati ronilačko odijelo.
Tebe je teško voljeti.
Je li ti tko to već rekao?
Jest.
Vidiš?
Želim da obilno jedeš.
Dobro izgledaš. I dobro mirišeš.
Ako misliš da se nabacujem, ne zanimaju me žene.
Hvala Bogu.
Nemoj krivo shvatiti. Ni muškarci!
Život je puno jednostavniji
bez svih tih ljubavnih gluposti.
Ljubav je za budale.
Pikantno! Što je to?
Maslac od kozjeg mlijeka i morska sol odande.
Odlično je.
Nije bitno koliko jedeš ni koliko ti je trbuh okrugao i mekan.
Hvala.
U Hrvatskoj imamo izreku.
Stara koka, dobra juha.
Opet! Hvala ti.
Josip mi je rekao za popis.
Josip?
Iz trgovine. Vlasnik.
Zove se Josip?
-To je ime bilo u modi kad smo se rodili. -Dobro.
Rekao je da ti se majka rodila na otoku, ali ne znaš gdje.
Isprva sam mislila da je ovo bio njezin dom.
Nije. Ovo je bila staja za domaće životinje.
Kad ju je moja obitelj kupila prije sto godina,
od nje smo napravili kuću.
Tvoja majka
htjela je da vrata budu plava kao more.
To joj je bila najdraža boja.
Josip…
Kaže da te zanimaju cijene
generatora, štednjaka, grijalica, svjetiljki, klime,
friškidera…
Frižidera. I?
Ne trebaš ništa od toga!
Jesi li lud? Ne viči.
Je li ludo voljeti savršenu kuću?
Savršenu? Pa, ljupka je.
Ali nije baš daleko dogurala otkad je bila štala.
Bez uvrede.
Slatko je što strastveno braniš kuću. Ali mislim da je ne vidiš realno.
Dobro bi joj došlo više svjetla.
Tipična osoba iz grada koja ne zna preživjeti vrućinu!
Sunce mora ostati vani.
Unutar kuće tamno, ne svijetlo i sjajno.
-Gosti danas trebaju više… -Opet gosti!
Rekla si da ti se majka rodila na otoku.
Zar ti je ostavila kuću da bi je iznajmljivala neznancima?
Rugaš se fr… friškideru!
A ne znaš nijednu riječ majčina materinskog jezika!
Jako si pun sebe, zar ne?
Na sve imaš odgovor!
Znaš što?
U jednome se varaš. Od ove stare koke nema juhe!
Fia! Je li sve u redu?
Nemam što jesti.
Kakva se mama smije kćerinoj gladi?
Ona koja te danima pokušava dobiti
i sad joj je laknulo što se odlično sama snalaziš
i jedino ti hrana nedostaje. A usput…
Sjećaš se oca? Onoga koji te uvijek nasmijava?
On ima restoran.
A navodno
ondje ima hrane.
I?
I što?
Kada se vraćaš kući?
A, to…
To ovisi o tome kako će sve…
Nebitno. Samo trebam auto prije odlaska na faks.
Moram preseliti sve stvari.
Fia…
U čemu je naš problem?
Moj je u tome što trebam vražji auto u kojem si otišla!
Gospođa Altin nije ovdje!
Dobro.
Ako vidiš Zeynep prije mene,
reci joj da smo dobili ludu ponudu za kuću!
Razumiješ li?
Čuješ li me? Puno novca za kuću.
U redu.
Zašto ste mu sve rekli?
Što da kažem?
Pita što želite. On prijatelj.
Vi mušterija.
Ovo nije CIA, pa mu kažem.
Dobro. Oprostite.
Jeste li uspjeli što saznati
o datumima dostave i cijenama?
Josip reče: „Narudžba otkazana.”
Molim vas, recite da govorite o sebi u trećem licu.
Hej! Jesi li unutra?
Moj stari stric želi da pitam jesi li vidjela koga sumnjivog u vrtu.
Nekoga tko je zapalio njegove najbolje gaće
koje čuva za putovanja i posebne prigode.
Znamo da si unutra.
Vidio sam te maloprije kroz prozor.
U redu je.
On ne zna da si ti luđakinja koja je to učinila.
I on ne zna engleski.
Zdravo. Nisam znala da je neko ovdje.
Stric pita zašto želiš modernizirati naš obiteljski dom
i uništiti otočnu baštinu.
Reci stricu da nisam bogata
i moram pomoći uzdržavati obitelj prihodima od iznajmljivanja,
koje bi njegov nećak bio uspješno sabotirao
da nisam saznala da je otkazao moju narudžbu kod Josipa!
Drugog Josipa.
Kaže:
„Svaka kuća na otoku ima dušu, povijest.
Ako možeš mirno spavati,
znajući da pridonosiš uništavanju toga za buduće naraštaje,
onda samo izvoli.”
Zdravo.
Što je to?
Lavanda i med, slatko.
Korijandar i celer.
Molim te, reci im
da se ne sjećam jesam li u životu čula nešto tako lijepo.
Ja jesam,
pijanu verziju „99 Luftballons”.
Baš si idiot!
Sjedni.
Ali ta tvoja pjesma…
Ne razumijem.
Zašto 99?
Zašto sve uvijek mora biti veće, više?
Ako okolišaš do teme obnove kuće…
Ne, ozbiljno pitam.
Kad sam bio dječak,
u gradskoj vijećnici održavale su se filmske večeri.
Jedne su večeri prikazali francuski film.
O dječaku čiji je najbolji prijatelj crveni balon.
Oduševio me taj balon. Želio sam takav balon.
Na moj idući rođendan moj je otac stajao u kuhinji.
Iz džepa je izvukao komadić crvene gume.
Napuhivao ga je. Bio je sve veći i veći.
Bilo je poput čarolije.
Tako mi je izrazio ljubav.
Čekaj.
A što je s onim:
„Ljubav je za budale”?
Tvoj stric zna da sam udana, zar ne?
Posljednje dvije godine pije tablete testosterona.
Postane napaljen. Zato sam kupio ovo.
Kad spava u krevetu sa mnom, postane napeto.
„Ono čega se
sjećam.”
„Ono čega se sjećam.”
-Dobro. -Pozlit će mi.
Ti…
Bit ćeš dobro. Pokušaj ne misliti na to.
Evo, pojedi. Bit će ti bolje. Dođi.
Pokušavaš me ubiti!
Tako ću najlakše dobiti natrag kuću.
I,
zašto si sama na ovako lijepome mjestu?
Moj muž ima puno posla.
Dobar je ovaj tvoj jednostavni život.
Shvaćam zašto se nisi oženio.
O, jesam se oženio.
Imaš ženu?
Umrla je.
To je grozno.
-Oprosti. Samo sam mislila da… -Ne, u redu je.
Prethodno me ostavila radi mog brata.
-Zato me njezina smrt manje pogađa. -Zaboga, to je…
I on je poginuo. U prometnoj nesreći.
Bili smo rastavljeni. Ona i ja.
Oni su se vjenčali i odselili u SAD.
Zašto si zbilja bez njega ovdje?
-Iskreno? -Iskreno.
Previše radi.
I ja, ali on to nikad ne primjećuje.
Živimo s mojim ocem koji mu je bio šef. Mama mi je umrla.
Kći se ljuti na mene otkad je ušla u pubertet.
Njega obožava.
Što je lako jer joj nikad nije on govorio
da piše zadaću i pere zube.
Prestala sam brijati noge i smijati se njegovim šalama.
A on se smijao s mladom ženom koja ima jako bijele zube.
Nisam očekivao tako konkretan odgovor.
Čini se rješivim.
-Voliš li ga još? -Nedostaje li ti?
Na mojoj smo barci. Ti prva.
Valjda ću znati tek kad ga opet vidim ili čujem njegov glas.
Nešto stvarno.
Ovdje sam tako daleko od njega.
Halo?
Što?
To je nevjerojatan iznos!
Ma nema šanse!
Ne.
Nije mi prenio poruku.
Dobro.
Javit ću vam što sam odlučila.
Zdravo.
Zašto mi nisi rekao da je Conrad dolazio?
Toliki bi nam novac mogao svima promijeniti živote!
Ostaviš muža jer previše radi
i smije se sa ženom s bijelim zubima.
Misliš da će te velika lova ljigavoga Conrada spasiti od tuge?
Conrad ima pravo. Glumiš nekakvu moralnu vertikalu,
ali podjednako si egocentričan gad kao i ostali.
Onda nećeš još ribe?
Idi si loviti ribu!
Ja idem nazvati muža!
-Možeš li to okrenuti? -Da.
-Moramo ga još ukrasiti. -Dobro?
Da, sjajno.
Čekaj.
Zey?
Ilyase!
Samo sam ti htjela čuti glas.
-Umro sam od brige! -Da…
Da ti nisam locirao mobitel, ne bih imao pojma gdje si.
Trebala sam nam dati još jednu priliku da sve razjasnimo.
No imao si posla.
Pričekaj malo. Moram kratko izaći.
Zey? Jesi li bolje?
Da.
Možemo li početi ispočetka?
Imam super vijesti.
Dobila sam genijalnu ponudu za kuću.
Pomislila sam da bismo mogli prodati kuću
i uložiti novac u restoran.
Mogli bismo zaposliti još ljudi i imali bismo više vremena jedno za drugo.
Ne!
Ne?
Mislim da…
ne trebaš prodati kuću.
Počelo je tek nakon što si otišla.
Kunem se.
Nije problem u nekome drugome, nego u nama.
Već nam dugo ne ide kako treba. Nije stvar u tome što je mlađa.
Ne želim da to misliš.
Nas dvoje već tako dugo…
Što je? Tvoja obitelj?
Nešto se dogodilo? Što? Tvoj muž? Što je?
Kako mogu isključiti lokaciju? Kako se to radi?
Ne znam isključiti lokaciju!
Što?
Zeynep!
Što?
Zeynep? Znam da si unutra.
Dobro, vratit ću se.
Ostavljam vodu i hranu pred vratima.
Ne moraš me vidjeti, ali, molim te, jedi i pij.
Dobro. Vidim da piješ.
I torbicu si uzela.
Ali hrana od jutros i dalje je ovdje.
Pripremit ću ti nešto dobro.
Obećaj da ćeš jesti.
Samo da znaš,
još jedan dan,
a onda ću srušiti vrata i doći po tebe.
Dobro?
Ima li koga?
Zeynep, jeste li tu? Ostavljao sam vam poruke.
Jučer sam sreo ludog kozara Josipa. Kaže da želite biti sami.
Ali znate da on svašta kaže.
Hvala Bogu! Tu ste.
Slušajte. Nema pritiska.
Ali uskoro će ljudi dolaziti vidjeti kuću.
Ne samo kupci koji je dolaze vidjeti prije kupnje,
nego i geodeti, inženjeri…
Radi građevinske dozvole.
Kojeg vraga radiš ovdje?
Nisi prenio poruke kako si obećao.
Ništa ne obećavam. Ti: „Bla-bla-bla.”
Ja slušam, onda ignoriram.
Nemaš pravo blokirati ovu prodaju.
Razgovarao sam s pravnicima i nemaš…
Oprezno, Zeynep!
To je opasno!
Ne želim da sunce ostane vani!
Nije me briga za vrućinu!
Ja
trebam
svijetlo i
sjajno!
To je bilo seksi!
-Da, bilo je… ludo. -Da, ludo seksi.
Zašto razgovaram s tobom? Odjebi.
Znatno je podignula vrijednost ove kuće.
Što ti o tome znaš? Plitak si i šupalj.
-Vrati se kozi. -Bolje je društvo od tebe.
Čekajte! Kamo idete?
Drugom Josipu, naručiti prozor.
I proslaviti!
Ono…
Prava ste opaka ženska!
Opaka ženska?
Sviđa mi se to.
Što točno slavimo?
To što puštam svjetlo u dom, što mogu disati.
-Ima veze sa svijetlim i sjajnim? -Da.
Da.
Zvuči new age i hipijevski.
Ne.
Pa,
da.
Ne kad ti kažeš.
Autentično je.
Iskreno.
Zapravo, znaš,
bilo je dirljivo to vidjeti.
Kako razbijaš taj zid.
Dobro, Macrone. Pusti baku.
Zaboga!
-Ti… Šupčino jedna! -Ne. Ne slušaj ga.
To je bijedna zajebancija usamljena starca.
Ovo je strašno neugodno!
Ne. Strašno pogrešno. On ima 12 g., ti si u pedesetima.
Imam 49 godina!
-Kako god. -Ignoriraj ga.
-A ja imam 25 godina. -Dvadeset pet?
-Da. -Sigurno? Izgledaš puno starije.
-Nazovimo njegovu majku. -Starije?
Starije?
Ti ćeš platiti račun?
A, zaboravio sam. Ne možeš!
Da je to otišlo dalje, žalila bi do kraja života.
Ili ne bih.
Ozbiljno?
Macron?
Rabiš njegovo ime kao uvredu?
Shvaćaš li uopće koliko je to seksistički i uvredljivo?
Ali prikladno, zar ne?
A „baka”?
Radikalne mjere! Spriječio sam strahotu!
Svaki drugi svjetski vođa, sportska zvijezda, filmski mogul,
milijarder iz Silicijske doline i običan tip jebu se, zaljube
ili ožene 25 godina mlađim komadom.
I cijeli im svijet na tome čestita.
A Macron se zaljubi
u prelijepu, vatrenu, 25 godina stariju divnu ženu
i cijeli svijet misli:
„Sigurno je potajno gej.”
Shvaćaš li koliko je to sjebano?
Kako ograničeno,
kako neupućeno, kako…
Shvaćam!
Imaš pravo.
Htio sam ti nešto pokazati.
I reći ti nešto.
I dati ti nešto.
Kako da znam da bar jedna od tih stvari nije tvoj penis?
-Popila si previše pjenušca. -Zabavljam se.
-Ma nisi! -Jesam.
-Zloćkice. Da. -Ne!
Sljedeće pitanje.
Da, samo šuti.
-Ništa neću reći. -Kao i obično.
Što mi želiš pokazati?
Najprije dati.
Imaš pravo.
Poigravam se, a…
To je tvoj život.
Katkad jesam šupčina.
Ovo ti je moj dar.
Dnevnik tvoje majke.
ONO ČEGA SE SJEĆAM
Bolje od penisa?
-Puno bolje od penisa. -Imam još ne-penisa.
Moj je stric pohađao istu školu kao tvoja majka.
Evo je.
Ovo je bila kuća tvoje majke.
Koliko?
Koliko bi me stajalo da otkupim svoj dom?
Milijun i dvjesto hiljada.
Ne zanima ih kuća nego zemljište.
Još jedna hrvatska izreka. Bez brige, nije o kokošima.
Zapravo i nije izreka.
To je napisala hrvatska književnica Tea Obreht.
„Je li vaše srce spužva ili šaka?”
Neću ti stajati na putu.
Moja polovina vrta, ako je trebaš za prodaju, tvoja je.
Ali to je…
Vrijeme je da nastavim sa životom.
I vratim se u luku. Kasno je.
Bicikl mi je ondje pa…
-Možemo zajedno hodati. -Da.
-Mogu te otpratiti. -Dobro.
Kad si bila mala, uvijek si najprije čitala posljednju stranicu knjige.
U priči si jedino mogla uživati ako si znala kako završava.
Iako se nadam da si počela čitati od prvih stranica,
mojih uspomena na mog oca i naše svakodnevne izlaske
u potragu za hranom,
vjerojatno si počela odavde,
od mojeg zadnjeg unosa.
Od uspomene na dan kad su te pustolovine završile.
Možete li mi pokazati put…
Do samostana?
Samo idite ovuda.
Dan kad sam se probudila, a mojeg oca nije bilo.
Niko mi nije objasnio zašto.
O tome se nije govorilo.
Tek sam poslije saznala da je on, kao mnogi drugi,
otišao od kuće kako bi branio našu zemlju.
Pa sam se popela na najvišu planinu na otoku
jer sam se nadala da ću odande moći vidjeti oca
ako se izgubio.
Imala sam pet godina.
Istog dana navečer majka i ja pobjegle smo s otoka.
Kad sam puno godina poslije upoznala tvojeg oca,
shvaćao je da ne trebam još pustolovina u životu.
Životna mu je misija bila da vodi računa o tome da uvijek imam dom,
da na stolu uvijek bude hrane.
To je bio svijet u koji si se rodila,
draga moja Zeynep.
Taj sigurni mali svijet koji je tvoj otac stvorio za mene.
Ti i ja nikad ne razgovaramo o ljubavi.
Uvijek si bila tatina djevojčica.
U slučaju da umrem, a da ti nisam to rekla,
želim da znaš da te vidim.
Iz dana u dan postaješ sve manje svoja,
manje slobodna, u ovom mom malom, sigurnom svijetu.
Time što sam ti zatajila posljednju tajnu,
ovu kuću, svoj otok,
barem ti jedanput mogu onemogućiti
da znaš kako priča zaista završava.
Ja sam svoju sreću pronašla. Nadam se da ćeš i ti pronaći svoju.
Dobro izgledaš.
I osjećam se dobro.
Jebemti.
Jebemti!
Ma što mi želio reći, ne želim čuti.
Molim te.
Ne smije znati da živim u šatoru.
Dobro.
Bez brige. Normalno da me brat ne želi vidjeti ni razgovarati.
Dražen Čega. Vi ste sigurno gospođa Altin.
Da, ali…
Oprostite. Dolazim ravno s aerodroma.
Preuzbuđen sam. Ugovor?
Presretan sam što sam opet ovdje.
-Divan pogled, zar ne? -Zna li Josip da ste vi dali ponudu?
Godinama pokušavam razgovarati s njim.
Ali ovo je sad vaša kuća.
Srećom, niste tvrdoglavo vezani za nju kao on.
S cijelog se otoka pruža divan pogled.
Istina. Ali odrastao sam gledajući ovaj.
Hej.
Što to radiš?
Znam da moj brat kupuje kuću.
Njegov stari prijatelj rekao je svima u baru.
-Ne mogu živjeti gdje živi Dražen. -Ostani.
Josipe, neću je prodati.
Pokazalo se da nije lako okrenuti leđa ovakvomu mjestu.
Ja to znam.
Rekao si da je poginuo u prometnoj nesreći.
Pomalo grubo.
Za mene je mrtav. Oboje su mrtvi.
Mijenjam uzrok smrti.
Katkad je prometna nesreća,
katkad zmajarska nesreća,
napad morskog psa…
Ovisi kako sam raspoložen.
Trebaš nešto znati.
Prije nego što sam te upoznala,
moje je srce bilo…
A sada?
Možeš li…
-Nastavi. -Ne, ja…
-Sad se osjećam glupo. -Što? Ne.
Ne smiješ sada stati. Srce ti je bilo…
-Van! -Oprosti.
Hvala Bogu na tome!
Što? Zašto svi misle da se seksam s njom?
Ne govori to naglas! Dođi.
Ne, čekaj.
Ne znam što očekuješ, ali seksala sam se isključivo
s istim muškarcem posljednjih 30 g.
-A prije toga… -Bilo je i prije?
Zaboravi da sam išta rekla.
Čekaj!
Ne znam kakav vatromet očekuješ,
ali ja sam se seksao sa svojom ženom prije 20 g.
To je dobro. Onda će ti bilo što biti dobro.
Lijepo rečeno. Da.
Ne! To je čudno. Ni s kim 20 godina?
Koliko se sjećam, brijao sam s ponekom turisticom.
Ali bio sam mrtav pijan. Ko zna kakav je seks bio?
-Samo sam htjela to raščistiti. -Da.
-Jesmo sad spremni? -Da, potpuno. Idemo.
Ne, čekaj!
-Što? -Prije 20 g. imala je…
Devetnaest.
Ne, ta je uspomena još svježa.
Imala je 90 kila, bila niža od tebe, imala je brkove.
A, dobro.
Pa,
dobro jutro.
'Jutro!
Povjetarac mi baš godi!
Meni godi pogled na damu.
-Mama? -Mama?
Fia!
-Mislim da ću oslijepjeti! -Jesi li sama ovdje?
Nije kako se čini.
Čini se da ti i neki neznanac sjedite goli za stolom.
Dobro, možda. Ali Josip nije neznanac. Živi u vrtu.
A, onda je sve u redu.
Josip.
Ovo je udana žena, Josipe!
Ko si ti?
-Možemo li razgovarati vani? -Da.
Želiš li…
Doručkuješ gola? Ozbiljno?
Znaš li koliko dijete traumatizira kad vidi majku golu sa…
I to u tvojoj dobi!
U mojoj dobi?
Dobro, shvaćam da te to što si vidjela
šokiralo, ali…
Ne znam. Nadam se da ćeš se jednog dana samo sjećati…
kako sam sretno danas izgledala.
Fia, pogledaj me. Pogledaj me!
Znaš li kako je divno bilo
spoznati da moja sreća vrijedi jednako
koliko i sreća ljudi koje volim?
Tata ima djevojku.
Znam.
Ali znam i da nisi zbog toga došla skroz ovamo.
Onda? Reci mi što se događa.
Ne možeš tek tako zbrisati, mama!
Prvo me baka napusti, onda ti?
Nakon tvoga govora o pravu na vlastitu sreću, zvučim kao velika beba, ali…
Ja sam ta koja odlazi.
Ja!
Idem na fakultet. Ti ostaješ doma. Takva su pravila!
Dobro.
-Mislim da ti treba malo vremena. -Da.
U lučkoj kavani imaju internet.
Idem onamo skinuti neke stvari
da mi boravak u sobi s rupom u zidu bude malo podnošljiviji.
Rupa u zidu? Što si očekivala? Bazen i moderan televizor?
-Što drugo? -Da. Uzmi moj bicikl.
Jesi li dobro?
I život ide dalje.
Samo ne znam kako.
Da.
Sinoć je bilo
u redu.
-Gle, Josipe, ne znam… -U redu je, razumijem.
Sutra navečer Franjo ide na trajekt. Bit će tri tjedna kod mog rođaka.
Ja ću se preseliti k njemu.
Hvala ti.
Idem plivati.
A onda na posao.
Mama je izgledala zbilja sretno. A taj Josip je prilično seksi.
Dobro da imaš slatku malu Noru, da ispuni prazninu nakon mamina odlaska.
Prestani se kesiti.
Donijela si bakinu haljinu.
Da.
-Nedostaje mi. -I meni.
Sve to s ljubavlju totalno je sjebano.
Jesi li kad bila zaljubljena?
Jedanput.
Mislim da sam još.
Kako se zove?
Louise.
Kakva se to majka smije djetetu koje joj se auta?
Hej, ti si žigolo koji preotima tuđu ženu?
Inače, možda sam rekla tati za Josipa.
-A, cerekalo! -Što?
Sretnu se ženu ne može preoteti.
Aha! Napokon razumije!
Da, obradio je Zeynep da kaže da će jedino njemu prodati kuću.
-Za kikiriki! -Što je rekla?
G. Nedužni nije ništa znao.
Da.
Svakako.
Odjebi, Macrone.
Htjela je to.
Ko je što htio?
Hej!
-Bila je pijana, ljigavče! -Popila je kap pjenušca, kozojebe!
Ko je pio pjenušac? Ko je što htio?
Isuse! Tvoja žena njega. Prati radnju, glupane.
-Žao mi je. -Molim?!
-Tata! Ilyase! -Pokazat ću ti!
Otkud vi ovdje?
Prelijepo izgledaš!
-Prelijepa je. -Imao si svoju priliku, cerekalo.
Što je? Tako se smijem.
-Ti si Zeynepin otac! -Da.
Ja sam godinama radio u Turskoj!
-Da? -Da!
I poznavao sam tvoju ženu.
Imala je pet godina, a ja četiri.
Zdravo! To je Fia!
-Gdje ste se… -U redu je. Ona je lezbijka.
-Mama! -Što?
Lezbijka. Znam što je lezbijka. Kad su dvije žene zajedno, znaš…
Što je? Uvela si kabelsku. Da ne gledam?
Eto, sad se ne moram više autati.
Ti? Lezbijka? Nema šanse!
Biseksualka sam, kretenu!
I s njom, ljigavče?
Što tati znači „i s njom”?
Dođi!
-Zašto me udaraš? -Povratit ću.
Nismo se seksali! Samo me ovdje poljubio. Ništa se nije dogodilo.
Kako ti dramatiziraš!
-Nisam znala da to znaš. -E, pa znam.
Hvala svima što ste došli, ali nisam vas pozvala.
Ovako će biti.
Svi ćemo se smiriti.
Svi ćemo jesti u miru, a onda ćete otići.
Fia, naravno, ovo je i tvoj dom.
Ti ostani koliko želiš. Sama odluči.
Josipe, rekao si da Franjo ide na kasni trajekt.
Mogu li moj otac i Ilyas s njim?
Da.
Ilyase.
Auto je na parkiralištu u luci na kopnu.
Možemo prije toga razgovarati.
Ništa nisam shvatio. Bi li mi objasnila na turskome?
Ne, tata.
Fia i ja idemo po hranu.
Odmorite se.
Vi ćete poslije kuhati.
-Zvuči dobro. -Meni odgovara.
Čekaj malo.
Znaš li upravljati čamcem?
Ne, ali gledala sam nekoga tko zna.
Odmah se osjećam sigurnije.
Ide barkom. Ne zna ploviti.
Snažna je Njemica. Ona može sve.
-Turkinja je. -Kći polovina Hrvatska.
-Što? Ne razumijem ga. -Vjerojatno i bolje.
Ovo je najbolji pogled na cijelom svijetu!
Jesi možda bio slijep dok si radio u Turskoj?
Ovo bi moglo potrajati. Ako želite, mogu nam kupiti pivo.
Da, idi. To ti je dosad najbolja ideja. Povedi fićfirića. Može platiti.
Hoćemo nešto gricnuti?
-Zdravo. -Zdravo.
Hej.
-Što radite? -Postavljamo stol.
Lijepo.
-Sigurno se smrzavaš. -Čak mi i nije hladno.
-Dobro si? -Da, dobro sam.
-Želiš moju jaknu? -Ne.
Nisam ga skinuo. Ni na trenutak.
I zbog toga se trebam bolje osjećati?
Nadao sam se da hoćeš.
Momčina je rekla svoje.
Gdje je?
Mislim da sam ga bacila.
Nabavit ćemo ti novi.
Iskreno, ne znam baš.
-Kako čovjek to uspije? -Što?
Opet se pronaći nakon što se izgubi.
Nekako uspije.
Trideset godina u kuhinji,
a i dalje ne zna rezati luk.
-Oprez. -Smijem li?
Hajde.
Možda sam trebao prije otići u mirovinu i pružiti Kati ovakav dom.
Tata, pružao si joj ljubav i sigurnost. Ti si bio njezin dom.
Lijepo rečeno.
Kad kažem „ovakav dom”, mislim, dakako, na kuću u Turskoj.
-Naravno da misliš na Tursku. -Što ćemo s ovima?
Većina vas pamti Katarinu Bilić kao suprugu…
Katarina Bilić kupila je kuću.
Žena Katarina.
Tiha čarobnica.
Posljednji čin u životu bez osuđivanja,
životu bez kajanja
i punom bezgranične ljubavi.
Zbog toga…
i još
hiljadu razloga,
blagoslovljena sam…
što sam kći svoje majke.
Za Katarinu Bilić!
-Moju ženu. -Vidim te, mama. I vidim i sebe.
Slasno!
Hvala.
Divno!
Djede, dođi!
Hajde!
Franjo, idemo i mi plesati.
Pardon. Hvala.
Doruk!
Postupam li ispravno?
Tata me vozi u Italiju
da se nađem s nekom curom kojoj se vjerojatno više ne sviđam.
Ako je voliš, sigurno nije „neka cura”.
Da, jebemu! Ona je moja Louise!
Što se tiče sreće…
Ne.
Čekaj.
Idem još jedanput ispočetka.
PREMA PRIČI ALEXA KENDALLA
EXYUSUBS.COM