NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Kad sam bio dijete, ovo je bilo moje igralište.
Tihi ocean, najveći i najdublji na svijetu.
Izaziva divljenje, čuđenje,
a katkad i strah.
Oceani su za naše preživljavanje ključni koliko i zrak.
Diljem svijeta zaštitili smo oko osam posto tih vodenih površina.
Državni morski rezervat Monterey Bay primjer je toga.
Proteže se duž četvrtine kalifornijske obale,
od San Francisca na sjeveru
do Big Sura na jugu…
ovaj jedinstveni rezervat štiti
više od 15 500 četvornih kilometara Tihog oceana.
Mnoštvo je posjetitelja…
od životinja koje se sele
do turista koji ih dolaze gledati.
Bogato more Montereya privlači
i najveću životinju svih vremena.
Veličanstvenog plavetnog kita.
Sva ta prirodna čuda
pred vratima Kalifornije.
No mogu li milijuni ljudi živjeti na zaštićenim područjima?
Je li za divljine moguća budućnost
u kojoj priroda buja i živi zajedno s nama?
DRŽAVNI MORSKI REZERVAT SAD
Svako godišnje doba u Monterey Bayu piše svoju dramatičnu priču.
Najteže je zimi.
Prosinac je na Point Año Nuevu
na sjevernome kraju utočišta.
Na ovim udaljenim pješčanim dinama živi najkarizmatičniji posjetitelj.
Sjeverni morski slon.
Ime su dobili zbog dugačkih njuški kojima mužjaci privlače ženke.
Ali u ovo doba godine
ženke imaju druge brige.
Svaka majka obično koti jedno mladunče.
Ovo je na svijetu tek četiri tjedna,
a već teži 135 kg.
Zahvaljujući majčinu mlijeku.
S 55 % masnoće među najhranjivijim je mlijekom u životinjskome carstvu.
Ali tako hranjivo mlijeko ima svoju cijenu.
Nakon mjeseca na plaži njegova je mama dala koliko je mogla.
Mora se vratiti u more da se nahrani…
i više mu se neće vratiti.
Prvi je put u životu mladunče prepušteno sebi.
Dovoljno je velik da ne mora sisati, ali još je gladan.
Napuštanje je izazov s kojim se suočava svako mladunče.
Većina mladunaca odbijenih od sise posti
dok ne odrastu dovoljno da mogu loviti.
No tu i tamo pojavi se mladunče
koje nije spremno prihvatiti tu sudbinu…
te pokušava
ukrasti mlijeko.
Mora biti lukav i prijetvoran.
I mora se znati prikrasti neprimijećen.
Ali lako je to reći.
Samo mora odgurnuti ovo mladunče.
Uhvaćen na djelu.
Možda mu pomogne odvraćanje pozornosti.
Na njegovu sreću
često izbijaju borbe među mužjacima teškima dvije tone.
Još malo.
Mora paziti da slučajno ne nastrada.
Ipak se izvukao.
Svako četrdeseto mladunče zgnječe svake godine.
I kako se vraća mir
te kolonija tone u drijemež,
ugleda
laku metu.
Ako ne probudi mamu.
Samo polako.
Uspjeh!
Majka nije primijetila zamjenu i tjera vlastito mladunče.
Ovaj pametni kriminalac
još se jedanput uspijeva nahraniti.
A i dobiva prednost kad se u proljeće otisne u more.
Samo svako tisućito mladunče ovlada ovom prepredenom strategijom.
Oni koji uspiju postanu tako golemi
da ih znanstvenici nazivaju supersisavcima.
Ali većini zima u Montereyu podrazumijeva nedostatak hrane.
A u golemu prostranstvu utočišta
nikad nije lako naći idući obrok.
Orka.
Ovi izrazito inteligentni kitovi ubojice najopasniji su oceanski grabljivci.
Žive u bliskim obiteljskim skupinama.
Ova skupina ovisi o mudrosti iskusnog matrijarha…
koju su znanstvenici nazvali Star.
Jedna od Starinih kćeri gravidna je.
Orke kote mladunce svakih pet godina.
Stoga je važnije nego ikad da što prije nađu hranu.
Samotni kalifornijski morski lav.
Prijeko potreban obrok za Star i njezinu gravidnu kćer.
Njihova proslava osnažuje obiteljske veze.
Ali taj plijen neće im dugo potrajati.
Star vodi obitelj kako bi našli još.
Zima ovdje nije teška samo zbog nedostatka hrane.
Kako dolaze valovi,
oplakuju plićake utočišta.
I ovdje nastaju najveći i najpoznatiji valovi na svijetu.
Tzv. grdosije.
Za epsko surfanje.
No zbog snažnih valova život na obali itekako iscrpljuje.
Iako skrovišta postoje,
no morate ih znati naći.
U lukama Montereya nekoć su bile komercijalne flote
koje su uništile faunu u oceanu
i to na industrijskoj razini.
Mnoge vrste, od sardina do kitova,
bile su pred izumiranjem.
ZVIJEZDA MONTEREYA
Godine 1992. Monterey Bay proglašen je
državnim morskim rezervatom.
Sada su te iste luke mjesta za odmor.
Mjesta za opuštanje.
I oporavak.
Južna morska vidra.
Lovili su ih zbog krzna i ostalo ih je samo pedesetak.
Sad su zaštićene i u utočištu živi oko 2000 ovih bića.
Stara kitolovna luka Moss Landing u središtu Monterey Baya
dočekuje najnoviju pridošlicu.
Mladunče morske vidre mlado tek nekoliko sati.
Krajnje je bespomoćno
i posve ovisi o mami.
Mora ga sušiti i grijati.
Tom poslu nema kraja.
Nasreću, mi smo im napravili zgodna mjesta na koja mogu izaći.
Ako nađe mjesta u ovoj gužvi.
A i kad ga nađe…
previsoko je.
Vrijeme je za hranjenje
i odmor na toplome suncu.
Kao nova majka ne može stalno biti uz mladunca.
Kako bi proizvodila kvalitetno mlijeko, i ona se mora dobro hraniti.
To znači da ga mora ostaviti samoga.
No lučki su prolazi prometni.
Stoga mora naći tiho i suho mjesto kako bi ga skrila.
Savršeno.
Sad kad je siguran,
majka ima rijetku dobru priliku.
Vrijeme za sebe.
Traži školjke i crve.
Majke moraju unositi dvostruko više kalorija.
Dok ga ne odbije od sise za pola godine,
ovisi o njoj da nađe hranu za oboje.
I najnoviji stanovnik zaljeva
vratio se gdje najviše želi biti.
Utočište održava život i izvan svojih granica.
Tople struje s juga
ispuštaju toplinu u zrak…
ublažavaju zimu i stvaraju savršene uvjete
za dragocjena posjetitelja.
U ovu zaštićenu obalnu šumu u sklopu grada Santa Cruza stiže…
leptir zapadni monarh.
Letio je do 1600 km da dođe ovamo,
čak iz Kanade.
I nije sam.
Cijela će kolonija ovdje provesti iduće mjesece,
gdje će biti zaštićeni od surovih zima na sjeveru.
Nekoć su milijuni tražili zaštitu u ovoj šumi.
Sad ih je ostalo manje od 1 %,
a ostale su desetkovale klimatske promjene
i uništavanje staništa.
Ova su stabla među rijetkim zaštićenim utočištima.
Sada monarsi moraju izdržati do proljeća.
Napokon, nakon duga čekanja, izlazi toplije sunce.
Šire krila da upiju što više topline.
I mašu krilima da razgibaju hladne letne mišiće.
A tada, kad dođe pravi trenutak…
kreću u unutrašnjost da polože jaja.
I svaka generacija ponovno se vraća do Kanade…
i nosi novu nadu za budućnost njihove vrste…
zahvaljujući daru oceanske zimske topline.
To nas podsjeća da su zdravlje naše klime
i zdravlje oceana blisko povezani.
Za dolazak proljeća karakteristične su promjene vjetrova.
Sjeverozapadnjaci podižu hladnu vodu iz dubina.
Ujedno donose i hranjive tvari u plićake.
I za nekoliko tjedana
uz obalu se pojavljuju čarobni obrasci.
Šume kelpa.
Ove goleme alge održavaju živahnu zajednicu…
savršeno mjesto gdje morske vidre mogu tražiti hranu.
A kelpovi pomažu u borbi protiv klimatskih promjena
jer hvataju do 20 puta više ugljika po hektaru nego kopnene šume.
Ova gladna vidra gore neće naći što traži.
Ali pri dnu nalazi se proljetna smočnica svježe hrane.
Ali ne voli baš sve.
Morske su vidre izbirljive.
Dok su mlade, svidi im se majčina omiljena hrana.
Neke jedu bodljikave ježince.
Ali ova ne.
Obožava dagnje.
I to mnogo njih.
I kad se vidre moraju odmarati i probavljati obrok…
umotaju se u vlati
te odrijemaju, a da ne otplutaju na pučinu.
Proljetni kelp mnogima je sigurno utočište.
A iza je dublje more gdje nema nikakva skrovišta.
U Monterey Bayu nalazi se golemi podvodni bezdan,
jednako veličanstven kao Grand Canyon.
S dubinom od 3000 metara dijeli zaljev na dva dijela.
Svaka životinja koja pliva uz obalu prelazi kanjon.
Star i njezina gladna obitelj to znaju.
Star je sada baka i brine se o dvomjesečnom mladunčetu.
Tempirala je dolazak kako bi priredili zasjedu najvažnijem plijenu.
Svakog travnja sivi kitovi i mladunčad migriraju na sjever.
Drže se sigurnosti obale,
a skrivaju ih šume kelpa.
No kada dođu do sredine zaljeva,
moraju napustiti skrovište.
Odrasli sivi kitovi osam su puta teži od orke
i preveliki za napad.
Stoga love manju mladunčad.
Dovoljnu da danima hrani cijelu obitelj.
Kad love, posve utihnu.
Najveće odrasle jedinke vode napad.
Najprije se zabiju u mladunče…
udare ga takvom silinom da mladunče sivoga kita od 900 kg
gotovo podignu iz mora.
No majka ga štiti i uzvraća.
Jednim zamahom golema repa
može ubiti orku.
Odguruju mladunče dalje od majke.
Jedno po jedno skaču mu na leđa…
i nastoje ga utopiti.
Usred akcije najmlađe mladunče orke
već uči od starijih.
Majka sivoga kita još nije odustala.
Održava glavu mladunca iznad površine.
No ne može sama protiv obitelji.
Milosrdan završetak.
Ovaj će kit prehraniti mnoge.
A Star je obitelji prenijela vještine nužne za preživljavanje.
Proljeće prelazi u ljeto i vrijeme se drastično mijenja.
Nakon što je cijelu zimu grijalo kopno, more ga sada hladi.
Hladna voda iz dubina dolazi u doticaj s toplim ljetnim zrakom
te nastaje morska magla.
Poznata kao lipanjska depra, prekriva cijelu obalu.
Na sjevernome robu utočišta
prekriva slavni most Golden Gate u San Franciscu.
Idućih nekoliko mjeseci donosit će prijeko potrebnu vlagu
diljem obale u jednu od najsušnijih država u Americi.
I time održavati visoke šume.
Te će navodnjavati bujno zelenilo u najtoplijim mjesecima.
Ali postupno, tijekom ljeta,
sunce raspršuje maglu te počinje grijati morsku površinu.
I pojavljuju se nova bića.
Neka su prevalila tisuće kilometara.
Veličanstveni plavetni kitovi.
Ovdje se sastaju i kreću na jug, gdje će se pariti.
Veliki bucanj, širok tri metra,
leži na boku kako bi upio sunčeve zrake.
Glavati dupini igraju se u valovima.
I zagonetna novopridošlica.
Velika bijela psina.
Stara je oko šest godina.
Još nije dovoljno velika da održava temperaturu.
Stoga ide u topli, plići zaljev kod Santa Cruza…
koji je prepun drugih ljetnih posjetitelja.
Ali dugačak je samo 180 cm…
i jede samo ribu.
Proteklih nekoliko godina deseci mladih bijelih psina
ljeta provode ovdje.
Ovaj takozvani Park psina
najsjevernije je mjesto u Tihom oceanu
na kojem se ovi mladci okupljaju.
Ovo je inspirativna prilika da se ljudski posjetitelji
dive ovim oceanskim ikonama.
No najveći spektakl Montereya tek slijedi.
Gdje se sunčeva svjetlost i hranjiva voda iz dubina sastaju,
ocean pozeleni.
Razmnožavaju se milijarde mikroskopskih algi, tzv. fitoplankton.
Možda jesu sitne, no ove biljolike stanice
ključne su za sav život.
Globalno gledano proizvode više kisika
od svih svjetskih prašuma zajedno.
Za nekoliko dana nastane zeleni plamen na površini oceana
koji se vidi iz svemira.
Ovo je cvjetanje prva karika složena hranidbenog lanca.
I dok ljeto prelazi u jesen, pokreću
jedan od najnevjerojatnijih procesa u oceanu.
Počevši s atlantskom morskom koprivom.
S pola metra širine
i do četiri i pol metara dužine…
ova bića neobična izgleda plutaju dok ne nađu plankton.
A onda, dok pulsiraju, opiru se strujama kako bi se zasitile.
I stvaraju golema jata.
Počelo je veliko okupljanje.
Stižu milijuni inćuna.
I oni se dolaze hraniti planktonom.
Ova tamna i gusta riblja jata protežu se i do kilometar i pol dužine.
No i oni su na jelovniku.
Kalifornijski morski lavovi.
Lovci na inćune.
Stotine njih.
Ali nalaženje jata u takvom prostranstvu nije nimalo lako.
Grbavi se kitovi pridružuju.
Oni vide inćune iz velike daljine.
Ne zna se kako to uspijevaju.
Čini se da morski lavovi znaju što kitovi smjeraju.
I plivaju za njima.
Kad lociraju ribu…
morski lavovi napadaju.
I okupljaju ih.
Inćuni paničare i stvaraju još gušću kuglu.
Zalogaj od 20 000 litara.
Timski se rad isplati.
Jato od tisuće dupina
juri da omasti brk.
Svi će se dosita najesti dok jato posve ne nestane.
Ova nevjerojatna gozba jedno je od najvećih čuda
u prirodi…
koje se odigrava uz gusto naseljenu kalifornijsku obalu.
Morski život Monterey Baya izvanredno se oporavio.
No to je tek manji dio mnogo veće slagalice.
I diljem svijeta zdravlje oceana sve je gore.
Temperatura mora raste te oštećuje cijele ekosustave.
Riblji fond opada te remeti cijeli hranidbeni lanac.
A i onečišćenje je sve gore
te truje naša mora.
Kako bismo otklonili ugrozu,
moramo proširiti i povezati morska utočišta.
Zaštitom oceanskih žarišta
možemo utjecati na područja i daleko izvan granica utočišta…
te obogatiti oceane, ali i vlastite živote.
Sudbina svjetskih oceana utječe na svakoga od nas.
Oni su naš sustav održavanja života.
Naše i njihovo zdravlje povezano je.
Državni morski rezervat Monterey Bay pruža nam nadu
da, iako ljudi svojom aktivnošću nanose štetu oceanu,
nastavimo li odsad donositi ispravne odluke, možemo ga i oporaviti.
Prijevod titlova: Željko Radić