МРАЗИШ ОБРАЗОВАТЕЛНАТА СИСТЕМА? УЧИ, ТЪПАКО!
МОЛЕКУЛЯРНА МЕДИЦИНА - МАГИСТРАТУРА
Рехина, приятелко! Какво става?
Къде беше? Първата група приключва.
Не бяхме ли ние първи? - Да. Разместихме графика.
Втора група! Рехина Мора.
Бернардо Бариентос. Оскар Руис.
Мария-Габриела Тамайо. И Франсиско Браво, моля.
Без шестица съм загубена. - Успех.
Не се разсейвай. - Знаеш за шест.
Тамайо, да се възползваме от навременната ти поява.
Покажи пътя на лицевия нерв.
Щом напусне темпоралната кост,
минава през стиломастоидния отвор, паротидната жлеза
и се разделя на мандибуларен и шиен клон,
които инервират мускулите на лицето и врата.
Един момент.
Тамайо.
Изброй сърдечните клапи и опиши движението на кръвта.
Нямаме цял ден.
В здравото сърце
кръвта минава през долната и горната куха вена към дясното предсърдие.
И през предсърдно-камерната клапа продължава към дясната камера.
Венозната кръв напуска сърцето през белодробната артерия,
която се разделя на лява и дясна,
и достига алвеолите, където се осъществява газовият обмен.
Правилно.
Покажи ни пътя на кръвта.
Бих го направила, ако сърцето беше здраво.
Това е с вроден порок, има деформация - аномалия на белодробния кръвоток.
Не е зле за студентка, която закъснява и спи на лекции.
Браво. Ще ти пишат шест.
Пишем ти петица. Свободна си.
Петица ли? Защо?
Отговорих и на въпроси извън конспекта. - Закъсня.
Дори за изпита.
Има предмети, които си посещавала само по два пъти.
Ще се наложи да ги повториш.
Следването на медицина в този университет
не е за хора, които не го приемат сериозно.
Независимо колко сте гениални. Половината от вас ще повторят годината.
Не е лошо да искаш да се забавляваш.
Но тук имаш задължения.
И добрият лекар трябва да бъде точен.
Пишем ти петица.
Мора?
Съединяване на трапецовиден мускул.
МАРКУС: ИДВАМЕ
Сигурно няма да дойдеш довечера.
Хайде де! Не бъди смотана! - Ще дойда.
Вземай и нас на купоните. Явно са много по-яки.
Няма да ти харесат. - Шегувам се!
Ще тръгвам. Библиотеката ще затвори.
Къде отиваш? - В библиотеката.
Вземай пример. - Проклетата Рехина.
До скоро! - Чао! Върви да "учиш"!
Чао! Ела с нас довечера!
Чанго? Да. Излизам. Не прави сцени тук.
Да, добре. Чао.
Ало?
Чух, че си взела изпита. Радвам се за теб. - Клюките се разпространяват бързо!
Не мина отлично, но благодаря, че се грижите за мен, д-р Луна.
За нищо. Ще станеш отличен лекар и би било грехота да те загубим.
Няма да ме загубиш, ако слушаш. - Сладка си.
Не се шегувам. Внимавай.
В началото на втори курс си, програмата е тежка.
Мислех, че се обади да ме чуеш.
Винаги е удоволствие. Но се притеснявам за теб.
Претоварваш се с нощните смени и следването.
Ще рухнеш. Или ще застрашиш нечий живот.
Не се сърди! - Не се сърдя, бързам.
Тамайо!
- Какво?
Довечера си на среща, нали? - Нямам гадже. Имам си работа.
Добре, добре.
Ако искаш да се разтовариш, когато приключиш, ще те взема.
Ще идем за бира или на купон. Става ли? - Чакай малко.
Ще ти пиша.
Момент! Как ни премести във втората група?
Ако излезем довечера, ще ти кажа.
Супер.
Д-р Мария-Габриела Тамайо!
Явете се по служба!
Побързайте!
Какво правиш? Не викай! Не сме си в квартала.
Срамуваш ли се от нас, докторке? По дяволите.
Как мина изпитът?
Добре. Казах ти да не ме вземаш от тук, ще ме изключат.
Централа до 182-ри. - Карменсита, слушам те.
"Ла Кларидад" №57-Б, център. - Поемам. Край. Тръгваме!
Побързай! Ще ни изпреварят.
Случвало ли ви се е да се налага да избирате между две любими неща?
Точно това преживявам сега.
Правилата в университета са строги.
Завършваш медицина и едва тогава практикуваш.
И, както ще ви стане ясно, това е проблем.
От една страна, обичам да уча!
Неслучайно съм първата студентка в рода, макар че следването е тежко!
Но и нищо не може да се сравни с адреналина в линейката.
Цялото семейство сме парамедици.
Возя се в линейка, откакто се помня.
Баща ми е нещо като легенда сред контрабандните линейки.
Изчезвай, дядка! Дай път!
Не бъди негодник!
Майната ти! Не върши глупости!
Вървете да спите, тъпаци! - Вие вървете!
Мамка му, Рамон. Не ни е за пръв път.
Какво става? - Ще ни отмъкнат пациента.
Мамка му! - Не псувай, мамка му.
Какво е "контрабандна линейка" ли?
Така ни наричат - "контрабандни", "крадци на пациенти".
Предлагаме частна услуга.
Да, по дяволите!
Дай газ, отзад са. - Бързо!
Надупи, тате!
Какво става?
Загубихме.
Няма да прегазя куче, за да ги изпреваря. - Заради това куче ще загине човек.
Какво ще правим без тези пари?
И, за ваше сведение, след полунощ ще се оправяте сами.
Докторке, защо си се издокарала така? Среща ли имаш?
Не. Отивам на парти за студенти с личен живот.
"Парти за студенти с личен живот…" - Престани.
Какво става, Рамон?
При свободната конкуренция който поеме болния, той прибира парите.
По дяволите, Рамон! Браво!
Майната ви, задници!
Почакайте, не бързайте да ни съдите.
Ние не създаваме правилата.
Вярвайте в баща си, копелдаци. - Не псувай!
Рамон, вече няма да се съмнявам в теб!
Гордостта на семейството! Уча се от татко!
Нека ви обясня.
В Мексико Сити има само стотина държавни линейки,
които обслужват близо 10 млн. жители.
Да. Знам, че сметката не излиза. Затова на помощ идваме ние.
Дано Бог ви пази, но да не помни къде.
До скоро, старче! Да видим как ще намерите пациента.
Карай, негодник! Бавиш ни!
Извинете. - Направете ни път!
Извинете!
Ще бъде тежко, докторе. - Знам.
Как ще се доберем? Какъв е адресът? - Май е на №57-Б.
Как ще си пробием път?
Дръпнете се! Спешен случай!
Направете път на линейката!
Да се махаме.
Внимавай.
Това парче е от Роки за "Блонди".
Хайде, яко! Ориенталски звук.
Добре, пич. Дръж се за сестра си. Стой тук.
Мислиш се за много смел! Голям мъжкар ли си?
Не пипай приятелката ми, копеле.
И мен ли ще удариш? Пак ще се държиш като задник.
Майната ти!
Майната ви на всички!
Може ли да мина?
Връщай се в линейката. Напечено е. Отивай при татко.
Ела с мен.
Добре, така. Дай да видя.
Аз съм парамедик, ще ти помогна. Как се казваш?
Ерика. - Лошо са те ударили.
Трябва да спра кървенето.
Притискай. - Вие ли ни повикахте? Добре.
Кажи ми какво стана.
Идиотът ме удари! - Майната ти!
Млъквай!
Какво зяпаш? - Кротко. Идваме да помогнем.
Ерика, затвори очи.
Сега ги отвори.
Точно така. Добре.
Стисни ръката ми с една ръка.
Усещаш ли? И с другата? - Да.
Удари ли те и другаде? Припадна ли?
Не, добре съм. Но копелето ме преби!
Синът ми те фрасна с глава.
Но тя прекали.
Вреш си гагата, дърто.
Обичам те. - И аз те обичам, но си задник!
Моля ви, имаме спешен случай.
Мръдни, пречиш.
Моля ви, пропуснете линейката.
Щипе ли ти някъде?
Не. - Добре.
Обърни глава наляво. Надясно.
Добре. Така боли ли? - Не.
И другата.
Докторке. Да вървим.
Ти прекали! - Успокой се, синко!
Не исках, но като е кучка...
Дръпнете се. Спешен случай.
Хулито!
Татко дойде.
Трябва да те закараме в болница.
Не. Може ли да ме оправиш тук?
Не, трябва да отидем.
Пада ти се! Като ти знае много устата. С мъж не се спори, чакаш да му мине.
Нали, госпожице? - Не.
Маркус, аптечката. - Ще откараме приятелката ти.
Подхвани я.
Къде карате момичето ми?
Спрете, не!
Хулито!
Спокойно, само помагаме. Ще я откараме.
Приятели на Нанис! Дръпнете го да изтрезнее!
Довърши го!
- Майната ти, Нанис!
Стига! Успокойте се! Писна ми от вас!
Маркус!
Откарват я!
Спокойно.
Кървенето почти спря.
Спокойно.
Трябва да осъдиш копелето. Ще ти помогна.
Ти пък! Нищо работа. Не е виновен.
Сопнах му се, защото каза на диджея да поздрави друго момиче.
Той избухна, аз - още повече. Започнах да го псувам.
Не, не си виновна ти, чуваш ли?
Здравна осигуровка?
Нямаш ли?
А социална? Индивидуално осигуряване?
Нямам.
Така. Ние сме частна линейка, разбираш ли?
Идването ни да те вземем и откараме в болница се заплаща.
Разбираш ли? - Колко?
Не се притеснявай.
Дай ми номер на свой роднина или ти се обади на някого.
Някой трябва да плати курса до болницата. Нали разбираш?
Како, търсят те. Някой си Барни или Берни.
В коя болница? - Момент.
Ерика, спокойно. Просто кажи на кого да се обадя.
Имам нужда от прегръдка. - Виж я!
Спокойно, лошото мина.
Вече сме в болницата.
Караме 24-годишна с фрактура на носа и лека травма на главата.
Нужно е... - Остави на мен.
Подгответе четвърто легло и система. Хайде.
Име?
Попитай Тере.
На пациентката, умнико. - Ерика де ла Пас.
Как си, Тере? - Добре. Ти?
Добре. Радвам се.
Кой ще плати? - Тя каза, че майка й идва насам.
Какво? - Ами това.
Щом майка й плати, ще си получиш твоето.
Не, не! Откога работите така? Марта, да не си нова?
Половината при приема, другото - като платят.
Казаха ми друго.
Така сме се споразумели с шефа. - Тогава питай него.
А иска да я водя на кино.
Да заведа теб вместо нея? - Няма да съм втори избор.
Колко си лоша!
Бледото ти лице говори красноречиво. Скенерът - също.
Сърцето ти е много болно. - Така е, откакто жена ми ме напусна.
Изпълнено с болка. - Ясно.
Сигурно Лети е виновна за запушените ти коронарни артерии.
Плащам ти да кажеш да не ям боклуци ли? И без теб знам.
Виж, всеки лекар...
Не. Всеки шарлатанин ще ти каже, че трябва да се оперираш начаса.
Но аз съм ти приятел, давам ти по-добър съвет.
Проучих задълбочено.
Открих лечение, което ще помогне на сърцето ти.
Без да се стига до операция.
И откога си кардиолог? - Казах ти вече.
Проучих въпроса, защото съм ти приятел.
За какви пари говорим?
Не е евтино. И трябва да започнеш веднага.
Не печеля кой знае какво. - Може да се споразумеем.
Ще направим размяна, ще измислим начин.
Добре.
Но те моля да не казваш на децата.
Дойде нарканът, който дъщеря ти поръча.
Остава само едно -
да доплатиш половината.
Нямам повече.
Авансово плащане.
Ще се оправя ли? - Разбира се. Спокойно.
Сложи повече лекарство, чу ли?
Онзи не може да те удря така!
Имаш ли деца?
Затова ти е толкова лесно да съдиш.
Нанис е страхотен с децата. А и досега не ме е удрял.
Дано е било единичен случай.
Но ако някой път посегне на децата? - Няма.
Виж. Давам ти номера си, ако решиш, че ти трябва свидетел.
Обади ми се.
Вземи. Можеш да го изхвърлиш после.
Но си помисли.
Парите за черни дни са за черни дни. Не за лекарства, които няма да използваш.
Ако не купуваме лекарства и оборудване... - Не ги използваме!
Сестра ти е права. - Никога не ползваме наркан!
Снимай се за спомен.
Така ли ще ходиш на партито?
Какво е това "така"?
Или кажи, че съм неустоима, или си трай.
Какво, ще си затраеш?
Спешен случай в Западния район. - Прието, Кармен, отиваме.
Поне да си върнем похарченото от теб.
Няма ли да ме закарате? - Ще ни платят за предишния курс чак утре.
А ти пръсна последните за лекарство, което няма да ни послужи.
Ясно.
Ще те закарам на партито, спокойно.
Това е скъп квартал. - Жалко. Изглеждаш страхотно.
Мамка му, нас преследват.
Полицай, случаят е спешен, оставете ни.
Спрете линейката. - Мамка му.
Отбийте.
Копелдаци. - Скрий се.
И не излизай.
Добър вечер.
Отиваме на спешен случай, нямаме време. - Документите, моля.
Книжката, разрешителното на линейката.
Полицай, вижте... - Дай ми ги.
Ето ги.
Тамайо, чакаме те.
Разрешителното.
Как е?
Разрешителното ви е в процес на подновяване.
Точно така. От петнайсет дена вече.
Всеки ден проверяваме и все обещават за утре.
Не може да карате. - Обаче...
Казаха ни, че може. - Само ако сте обществена линейка.
Не, частна сме.
Имате ли разрешително за това? - Стига де!
Ако искате пари, нямаме. Доброволци сме, услугата е безплатна.
Прояви уважение, младежо.
Ще се наложи да конфискуваме линейката. Излезте.
Няма да се бавя, Рамон. - Излезте!
Ще приключа бързо. - Само не избухвай!
Знаете ли колко хора биха загинали, ако ни няма нас?
Колко вземате за услугата? - Колко печелите от подкупи?
Не ме обиждайте!
Ръцете на капака. Разкрачете се. - Защо не гоните престъпници?
Вършим си работата.
Идвате с нас. - Но оставяме човек да умре.
После ще ми обясните. - Спокойно, сине. Ще се разберем.
Не го отвеждайте. Да се разберем човешки, г-н полицай.
Как ще платим гаранцията му?
Явно ни се падна нов патрулиращ.
Да видим докога ще остане неподкупен.
Успокой се. Ще има и други партита.
Какво ти разбира главата? Не ходя, защото не ми остава време.
До гуша ми дойде да ти бъда майка.
Мама я няма. Ти си тук.
Извинявай.
И на мен ми липсва. Знам какво ти е.
Случва се да избухна, защото съм уморена. Не е заради теб.
Но знам как да ме умилостивиш. - Как?
Дай ми от чипса си.
Тамайо, чуваш ли ме? Друга линейка пое случая.
Излишно е да отиваш на адреса.
Прието. Благодаря, Кармен.
Това беше за днес, тате. Да се прибираме. - Да вземем нещо за вечеря.
Не си ли гладна? - Изяде чипса!
Татко!
Тате!
Водата е студена!
Нищо, къпи се! Ще закъснееш.
По-здравословно е да закусиш чаша мляко с ягоди,
Нагревателят не работи. - Не викай. Влизай в банята.
Крис ще плати гаранцията на Маркус.
Трябва да сложим в ред бюджета си. - Знам.
До после. Чао, малък!
Вземи един сандвич. Ето. - Благодаря, тате. Чао.
По дяволите, не мога да отида на училище така. Воня.
Тогава се изкъпи!
Водата е студена. - Сестра ти се изкъпа.
Няма газ. Ледена е! - Леденият душ подобрява кръвообращението.
Ще се разболея. - Няма, не се бой.
Полезно е за мозъка.
Близките на Тамайо.
Идете да подпишете. - Добре.
Съжалявам. Прости ми. Моля те, прости ми.
Повече няма да вдигам на сестра ти.
Дадох всичко спестено. Останаха ни 25 кинта.
Само един хляб ли си купила? Нямаме ли спестявания? Крисис, чуй ме.
Чуй ме, моля те. Не се ядосвай. Аз съм глупак.
Имаме си публика. Ще ни поискат автографи.
Благодаря ти. - Харесва ти, нали?
На регистратурата ме познават. Не се ли срамуваш?
Ще станеш известна.
Виж, Крисис.
Баща ми и сестра ми дават всичките ни пари за лекарства, които няма да ползват.
Какво да направя? Не бъди такава.
Не се сърди. - Документът, младежо.
Не ме е грижа за какво харчат баща ти и сестра ти.
Знаеш, че нямам нищо против тях.
Но не те, а ти ми обеща да заминем заедно за САЩ.
Ако си се отказал, кажи ми.
Не можех да допусна да вземат линейката.
Велика си. Да си вървим.
Хайде.
Не е нужно да учиш, за да станеш парамедик.
Всеки трябва да завърши училище. Върви!
Здравей, Лети.
Благодаря.
Станала си още по-красива.
А ти - още по-дебел, Рамон.
Коремът ми расте пропорционално на мъката ми по теб.
Заповядай. - Тук ли работиш?
Заведението е мое.
ЗЕЛЕНАТА КЪЩИЧКА
Какво ще пиеш? - Едно кафе.
Чудесно.
Заповядай. Прясно сварено кафе.
Пробвай го.
Превъзходно е.
Искам да видя децата.
Чудесно. Много ще се зарадват. Може да видиш и дома ни.
Като спомена дома ви,
искам да позволиш на Хулио да живее с нас.
"Нас"? С майка си ли живееш?
Не. Така ще е най-добре за него.
Ще има отделна стая.
За него ли ще е най-добре, или за теб? Винаги мислиш само за себе си.
Майната им на другите, нали?
Повика ме, за да ми кажеш, че искаш Хулио да живее с непознат.
Трябваше да помислиш, преди да го зарежеш.
Не бях на себе си.
Не ми беше лесно да го оставя. И сега изпитвам нужда да се извиня.
И вече съм добре. Добре съм.
Възстанових се.
Какво става? Пребледня!
Сърцето ми не е добре, Летисия.
Колко време мина?
Две? Три години? Нищо ли не значат за теб?
Ако искаш да видиш децата си, заповядай, стига и те да искат.
Но никой няма да се мести.
Ако наистина си болен, нека си помогнем взаимно.
Хулио?
Хулио!
Хулио, на теб говоря!
Не се тревожи, Лети. Ще го намеря.
Защо ли не дойдох първо тук? - Защото си тъп.
Къде другаде да съм? Тук играехме футбол.
Майка ти те обича. Обича всички ни.
И аз те обичам много. Нищо че понякога говоря глупости.
Истина ли беше?
За сърцето ти.
Защо не си ни казал?
Защото работя по въпроса.
Как? - Търся начин.
Двамата обсъждахте
дали да живея на някакво шибано място, без да ме попитате.
Не псувай. - Имам право.
Само в тази ситуация.
Да, мамка му. За живота си решавам аз.
Я не ставай бунтар! - Всички са бунтари!
Обещай да не казваш на никого.
Добре.
Ако ти обещаеш да не ме пращаш при мама.
И да не умираш от болно сърце или нещо друго.
Не плачи.
И ти не плачи. - Обещаваш ли?
Обещахте да не ме съдите, нали?
Да, спя с преподавател и това прилича на сапунен сериал.
Но, първо, не преподава на мен.
Запознахме се в болницата, където работи, а ние караме пациенти.
Второ, освен че се целува страхотно, и той като мен страшно обича медицината.
Готино е да си запален по нещо и да делиш тази страст с човек, по когото си запален.
Разбра ли? - Прието, Кармен.
Дойде сигнал за пожар в района на Нарвате. Спешно е.
Отиваме, мила Кармен. Благодаря. - Моля те, внимавай. Край.
"Внимавай, Рамон, мила Кармен..." - Пусни сирената.
Отзад! - Не се размеквай.
Покани я на среща.
По дяволите. - Гадост.
Ще падне доста работа.
Хайде.
Ти къде? Да не се разправяме.
Няма да стоя тук. - Маригаби, Маркус! Почакайте.
Кръстник!
Кръстник, отдавна не съм те виждал.
Добре ли си? Това тук е ужасно.
Как си?
Бил съм и по-добре. Но се справям. - Ще ми разкажеш в бара, става ли?
Непременно. - Чао.
Лео! Водата свърши. Задействай се!
Аз съм Маригаби Тамайо.
Има ли хора в сградата? - Да.
Колко са?
Вътре още има хора! - Идвай.
Направете път, носим ранен!
Дай ми я.
Помогнете на детето ми. - Поех я.
Успокой се.
Ще се оправиш. - Аз съм Маркус.
Парамедик съм. - Мъжът ми.
Да спрем кръвта. - Помощ.
Вдигай. - Едно, две.
Идват, спокойно. - Момиченцето ми!
Идват! - Спокойно, сега.
Къде е бебето? - Моята Лаурита. Помогнете й.
Ще те повдигна. Сега.
Спокойно. - Бебето ми.
Ще те преместя.
Едно, две, три.
Подай малката дъска.
Аурора, притискай раната си.
Как е малката ми? Добре ли е? - Трябва да се успокоиш.
Положението ти е тежко. - Натискай, за да спрем кръвта.
Ще се оправиш. Как се казва мъжът ти?
Хосе Тейес. На третия етаж е.
Ще го вземем. - Помогнете на детето ми. Тя е зле.
Не диша. - Какво говори? Какво му е на бебето?
Малкият, какво правиш тук? Дръпни се!
Трябва да спра кървенето. Ще сложа турникет, за да спра кръвта.
Аурора, чуй ме. Ще преброя до три и ще дръпна.
Едно, две... Да, знам. Това беше. Край.
Браво.
Момиченцето ми. - Аурора, притискай раната.
Успокой се.
Аурора, пак ще натисна. Ще те заболи повече. Едно, две, три.
Готово.
Бебето ми. - Аурора, успокой се.
То е добре. Лаурита ли се казва? Лаурита е добре.
Госпожице. - Добре е. Бебето е добре.
Тя е добре. - Миличката ми.
Миличката ми.
Ще се оправиш. Бъди силна.
Насам!
На "три" сваляме. Едно, две, три.
Помогни ми.
Добре.
Татко, как си?
Ти защо си тук?
Да го вдигнем. - На "три".
Едно, две, три.
Мануел, помогни. - Тате, добре ли си?
Помогни им.
На "три" го вдигаме. Готови? - Леко.
Едно, две, три.
Бате!
Нов пациент. Хайде, докторке.
Ще сваля седалката ти да отворя място.
Това е мъжът ми. - Така, полека.
Спокойно, миличка, тате идва.
Дай ми момичето.
Татко идва, миличка.
Внимавай. - Тате идва.
Пепе, скъпи, как си?
Къде е Рамон? Бързо, ключът е у него.
Отивам да го викна.
Всичко е наред.
Ще се оправим, татенце.
Татко!
Аурора? Трябва ми номер на роднина.
Имаш ли здравна осигуровка? - Към коя болница да карам?
Какво?
Към коя болница да карам? - Най-близката. За да интубират бебето.
Какво? Да не решихте, че е работа мечта?
Яка доза адреналин, ставаш герой?
Нищо подобно. Понякога е кошмарно. Не всеки издържа.
Аз, например…
преживявам тежко всеки случай.
Караме бебе, за бога! - Раул!
Докторе!
Раул, тук сме!
Трябва да интубирате бебе. - Пропуснете ги.
Вкарайте носилката. - С хипоксия е, трябва да интубират.
Подай ми я. - Спокойно, ще се погрижат.
Благодаря. - Спокойно, Маригаби.
Отивай с него, хайде!
Спешен случай е! Преценете по важност, за бога!
Дай ми картона!
Здравният картон.
И се връщай бързо, брат ми. - Добре. Ти ще се справиш.
Помогнете ми!
Имам пациент в шок с изгаряния от 3-а степен.
Татко! Рамон!
Рамон! Помогни ми!
Оставете ме.
Не диша.
…25, 26, 27, 28,
29, 30. Хайде, татко.
Сега. Едно, две, три, четири, пет, шест... - По-силно.
...10, 11, 12...
Едно, две, три, четири, пет, шест, седем, осем, девет, десет...
Силно.
Много добре.
Има пулс! Да идват с носилката!
Бързо, татко!
Знаем си работата.
Видя ли майката с голямото парче стъкло? - Да. Нагледал съм се.
Колко много кръв...
Уплаши ли се? - Да, страшничко беше.
Трябва да свикваш. Нали ще ставаш парамедик?
Тогава се учи как се спират кръвоизливи. В случая сложихме турникет.
И взехме номера на платеца. - Добре че помогнахме.
Яко, братле.
Рамон.
Спасихме бебето.
Какво има?
Мамка му.
Хулио!
Ела.
За пръв път ли умира неин пациент?
Не ме закачай.
Маригаби, чуй ме.
Това е част от занаята. Такива неща се случват.
Аз съм виновна.
Нямаш вина. Щом ти не го спаси, никой нямаше да успее.
Успокой се.
Ти си гордостта на семейството ни. Ти се учиш.
Фен съм ти.
Успокой се.
ПО ЕДНОИМЕННИЯ ДОКУМЕНТАЛЕН ФИЛМ
Превод на субтитрите Анна Делчева