SOVRAŽIŠ KAPITALISTIČNO ŠOLSTVO
RAJE SE UČI, TRAPA!
MAGISTERIJ IZ MOLEKULARNE MEDICINE
Regina! Živjo.
Mater, no! Prva skupina je skoraj končala.
-Nismo mi prva skupina? -Smo.
Ampak nam je uspelo zamenjati.
Druga skupina! Regina Mora.
Bernardo Barrientos.
-Oscar Ruiz. María Gabriela Tamayo. -Saj bo šlo.
In Francisco Bravo.
S te strani.
-Če ne dobim desetke, sem v riti. -Srečno.
Desetko boš dobila.
Tamayo. Lepo, da ste tu. Izkoristimo vaš dragoceni čas.
Potek obraznega živca.
Začne se pri senčnici, gre skozi stilomastoidni foramen
in obušesno slinavko.
Nato se razveji v spodnjo čeljust
in vrat
ter oživči mišice obraza in vratu.
Trenutek.
Vidiš?
Tamayo.
Imenujte srčne zaklopke in opišite kroženje krvi.
Nimamo ves dan časa.
Pri normalnem srcu
kri teče skozi zgornjo in spodnjo srčno veno v desni preddvor.
Nato vstopi v desni prekat skozi atrioventrikularno zaklopko.
Venozna kri teče skozi pljučni trunkus,
ki se razdeli na levo in desno pljučno arterijo.
Nato doseže alveole, kjer poteka izmenjava plinov.
Teorija je pravilna.
Zdaj nam pokažite pot.
To bi lahko storila, če bi bilo srce normalno.
Toda ima prirojeno napako.
Popolno anomalijo pljučne vene.
Ni slabo za študentko, ki zamuja in spi med predavanji.
Desetko boš dobila.
-Sedem? -Težava je, da prepogosto manjka.
Dala vam bova osem. Lahko greste.
Osem? Zakaj? Povedala sem več, kot ste zahtevali.
Zamudili ste. Na izpit.
Na nekaterih predavanjih ste bili le dvakrat.
Ta predmet boste morali ponavljati.
Študij medicine na univerzi, kot je ta,
ni za neresne.
Pa naj ste še tako dobri. Polovica vas ne bo izdelala letnika.
Nič hudega, če se rada zabavaš,
ampak tu je potrebna odgovornost.
Točnost je lastnost dobrega zdravnika.
Osem ste dobili.
Mora?
Lega trapezaste mišice.
MARCUS PRIHAJAMO
Stavim, da te nocoj ne bo.
-Pridi, ne bodi piflarka! -Saj grem.
Povabi nas na svoje zabave. Očitno so veliko boljše.
-Ne, lahka kategorija si. -Pomiri se.
MIR – MOČ
Grem. Knjižnica se bo kmalu zaprla, pa študiram.
-Kam? -V knjižnico.
Zgleduj se po meni. Klinčeva Regina. Adijo.
-Ja, pojdi študirat! -Tamayo, pridruži se nam nocoj.
Chango? Ja, ven prihajam. Ne naredi scene tukaj, prosim.
Prav, seveda. Adijo.
Halo?
Menda si dobro opravila na izpitu. Me veseli.
Govorice se hitro širijo.
Ni šlo najbolje, ampak hvala, da vas skrbi zame, dr. Luna.
Ne zahvaljujte se.
Odlična zdravnica boste. Škoda bi vas bilo izgubiti.
Ne boste me izgubili, če se boste lepo vedli.
Simpatično.
Resno mislim, na popusti. Šele v drugem letniku si.
-Program je zahteven. -Mislila sem, da mi boste čestitali.
Vedno. Kličem tudi, da te spomnim, da pazi.
Preveč se naprezaš, delaš ponoči, podnevi študiraš.
Izgorela boš. Ali še huje, ogrozila boš koga.
-Ne jezi se! -Saj se ne, samo mudi se mi.
Tamayo!
-Tamayo! -Kaj?
Nocoj greš na zmenek, ne?
Saj nimam fanta. Delo imam.
Prav.
Ej! Če bi se rada sprostila, ko končaš,
te lahko poberem in greva na pivo ali žurirat.
Čakaj.
Iti moram.
Čakaj. Kaj si naredil, da so našo skupino prestavili?
-Če greš žurirat z nami, ti povem. -Kul.
Dr. María Gabriela Tamayo!
Pridite v službo! Pohitite!
-Kaj, jebenti! -Kaj?
Utihni! Nismo v zanikrni četrti.
Se nas sramuješ, zdravnica? Sranje.
Kako izpit?
Dobro, oči. Veš, da ne smete pome pred faks. Izključili me bojo.
-182-Center. Slišite? -Slišim, Carmencita.
-La Claridad 57. -Prost sem. Gremo.
Pohiti, da nas kdo ne prehiti.
Ste že kdaj morali izbirati med dvema stvarema, ki ju imate radi?
Jaz sem morala.
Pravila na medicini so jasna.
Če študiraš medicino, še ne moreš zdraviti.
To je velika težava, kot boste videli.
Študij obožujem. Ni naključje, da sem prva Tamayova, ki študira.
Čeprav je zares težko.
Po drugi strani pa ga ni čez adrenalin v rešilcu.
Moja družina so reševalci.
V rešilcu delam, odkar pomnim.
Oče je legenda v svetu piratskih rešilcev.
Odjebi! Umakni se mi!
-Ne bodi kreten! -Vidiš to?
Odjebi, človek! Ne bodi kreten.
Pojdite nazaj spat, kreteni.
-Ti pojdi spat! -Sranje.
Jebenti, no, Ramón! Ni prvič, stari.
-Kaj je? -Bolnika nam bojo prevzeli.
-Pizda! -Ne preklinjaj, jebenti!
Zanima vas, kaj so piratski rešilci?
Kličejo nas pirati, tihotapci, oderuhi… Ponujamo zasebne storitve.
Hudiča, ja!
-Pospeši, tik za tabo je. -Hitro!
Stopi na plin, oči.
Kaj, hudiča!
-Konec je. -Ne bom povozil psa, da bi prišel prvi.
Ker si rešil psa, lahko umre človek.
Kaj bomo brez denarja?
Samo da veste, po polnoči ste sami.
Zdravnica. Zakaj si tako urejena? Greš na tinder zmenek?
Ne, brat. Na faksu je zabava za tiste, ki imajo življenje.
-"Zabava je za tiste, ki imajo življenje." -Utihni.
Kaj delaš, Ramón?
V svetu svobodne konkurence zasluži, kdor prvi pride do ponesrečenca.
-Sranje, Ramón! Hudiča! -Hudiča!
Igre je konec, kreteni!
Čakajte, ne sodite nas takoj. Nismo mi napisali pravil.
-Hudiča! -Zaupajte očetu, klinci.
-Ne preklinjaj! -Ramón, nikoli več ne bom dvomil o tebi.
Ponos družine. Jebenti. Zgleduj se po očetu!
V Ciudadu de Mexicu ima vlada malo več kot sto rešilcev,
ki skrbijo za deset milijonov prebivalcev.
Ja, vem, da se matematično ne izide. Zato smo tu mi.
Naj vas bog reši in pozabi, kam vas je dal.
Se vidimo, starec! Poglejmo, kako boš našel bolnika.
Pojdi naprej, kreten!
Dovolite.
-Umaknite se. -Dovolite.
-Težko bo, zdravnica. -Vem.
Prosim!
-Kako bomo prišli tja? Naslov? -57-B, se mi zdi.
Kako, hudiča, bomo prišli skozi?
Umaknite se! Nujen primer je!
Umaknite se rešilcu!
-Gremo ven. -Pojdimo.
Gremo.
Previdno.
Primi. Previdno.
Ta klinčeva pesem je od Rockyja za Blondie.
Dajmo. Orientalski zvok.
Prav.
Drži se sestre. Tu počakajta.
Misliš, da imaš jajca!
Misliš, da si fukač? Pusti mojo prijateljico, kreten!
Boš mahnil tudi mene?
Boš spet kreten?
Jebi se.
Vi se jebite.
Umik, prosim.
Vrni se v rešilec, to ni dobro.
Z očetom pohitita.
Pridi z mano.
V redu je. Pokaži.
Reševalka sem, pomagala ti bom. Kako ti je ime?
-Erica. -Grd udarec.
Krvavenje moram ustaviti.
-Pritisni. -Sta vedve klicali rešilca? Prav.
Kaj se je zgodilo?
-Kreten me je mahnil! -Jebi se!
Utihni!
-Kaj gledaš? -Pomiri se. Samo pomagat sva prišla.
Zapri oči, Erica.
Odpri jih.
Dobro nama gre, Erica.
Primi me za roke.
-Čutiš? Čutiš tudi z drugo roko? -Ja.
-Te je udaril še kje? Si omedlela? -Ne. Samo tisti kreten me je pretepel.
-Moj sin te je udaril z glavo. -Predaleč je šla.
-Firbec si, stari pezde! -Počasi.
-Ljubim te! -Sedi.
-Jaz pa tebe, ampak si kreten. -Semkaj.
Prosim, nujno je.
V napoto si.
Prosim, umaknite se rešilcu.
Čutiš ščemenje?
-Ne. -Prav. Obrni glavo v levo.
-Pa desno. Dobro. Te boli? -Ne.
Še drugo stran.
Zdravnica. Gremo.
-Predaleč si šla! -Pomiri se.
Nisem hotel, ampak je težila.
Umaknite se, nujno je.
Julito! Julito!
-Oče je tu. -V bolnišnico te moram peljati.
-Ne. Me ne moreš tu pozdraviti? -Ne, iti moramo.
Drugič pa ne jezikaj. Z moškimi se ne prepiraš. Sčasoma se pomirijo.
-Ni tako, gospodična? -Ne.
-Marcus, prvo pomoč. -Odpeljali jo bomo.
Podpri jo.
Kam peljete mojo punco?
Nehaj!
-Julito! -Že grem, oči!
-Samo pomagamo. Pusti, da jo odpeljemo. -Utihni, pezde!
Odpeljite Nanisa, da se strezni!
-Pokončaj ga! -Julio!
-Jebi se, Nanis! -Nehaj!
Dovolj, pomirite se! Dovolj vas imam!
Marcus! Marcus!
Odpeljali jo bojo!
Mirno.
Skoraj si nehala krvaveti.
Počasi.
Toži prasca. Pomagala ti bom.
Saj ni nič takega. Ni bil on kriv.
Skregala sem se z njim, ker je pri didžejki pustil sporočilo za neko punco.
Znorel je, jaz tudi, in sem ga začela preklinjati.
Ampak nisi ti kriva, prav?
Imaš zdravniško zavarovanje? Ne?
Državno zavarovanje? Socialno? Zasebno?
-Ne. -Prav, poslušaj.
Zasebni reševalci smo. Prav?
Računamo to, da smo te oskrbeli in odpeljali v bolnišnico.
-Prav? -Je drago?
Ne obremenjuj se s tem. Prosil bi te za številko sorodnika
ali pa ga pokliči,
ampak nekdo bo moral plačati prevoz v bolnišnico.
-Prav? -Sestra, neki Barney ali Bernie te kliče.
-Katera bolnišnica? -Čakaj.
Erica, vse bo v redu. Samo številko mi daj.
Objem potrebujem.
Glej jo!
KLINIKA ALMENDROS
Počasi. Najhujše je za tabo. V bolnišnici sva. Počasi.
Ženska, stara 24 let, obrazna travma.
-Zlom nosu, blažji udarec v glavo. -Meni prepusti.
Pripravite posteljo štiri in kanilo.
Gremo.
Ime?
Vprašaj Tere.
-Ime bolnice, tepec. -Erica de la Paz.
-Kako si, Tere? -Dobro. Ti?
Dobro. Lepo.
-Kdo bo plačal? -Njena mama pride.
Prav.
-Kaj? -Veš…
Ko bo mama plačala, dobiš svoj delež.
Ne, ne. Sranje, od kdaj? Govoriš kot novinka, Martha.
-Pol, ko pripeljemo, pol, ko plačajo. -Drugače so mi rekli.
-Tako sem dogovorjen s šefom. -Potem pa njemu reci.
Pa hoče v kino z mano!
-Bi šla ti? -Nočem biti rezerva.
Vidiš? Hudobna si.
Tvoj bledi obraz ne laže. Slike tudi ne.
-Tvoje srce je zanič. -Takšno je, odkar je žena odšla.
Polno žalosti.
Ja.
Najbrž je Lety kriva za to, da imaš zamašene žile.
Mi boš računal nasvet, naj zdravo jem? To že vem.
Vsak zdravnik…
Ne.
Vsak šarlatanski zdravnik ti bo rekel, da moraš na operacijo.
Jaz pa sem tvoj prijatelj, zato imam boljši predlog.
Pozanimal sem se.
Našel sem zdravljenje za tvoje srce. Še rezati te ne bo treba.
Od kdaj si kardiolog?
Saj sem ti povedal.
Raziskal sem, ker sem tvoj prijatelj.
Koliko bo stalo?
Ni poceni in začeti moraš takoj.
Ne gre nam najbolje, če sem iskren.
Lahko se dogovoriva.
Izmenjava. Nekako se bova dogovorila.
Prav.
Samo ne povej mojim otrokom.
Imam narcan, ki ga je naročila tvoja hči.
Samo še manjkajočo polovico moraš plačati.
Samo toliko imam.
TRAVMATOLOGIJA IN ORTOPEDIJA
Polog.
-Bom ozdravela? -Vse bo v redu.
Mi daš malo več zdravil?
To, kar ti je naredil, ni bilo v redu.
Imaš otroke?
Zato lahko govoriš.
Nanis je čudovit z otroki.
Poleg tega je to naredil prvič.
Super bo, če se ne bo ponovilo.
Kaj, če bo huje? Kaj bo s tvojimi otroki?
Ne bo huje.
Poslušaj,
številko ti bom dala, če boš rabila pričo.
Pokliči me.
Daj no, lahko jo vržeš stran.
Premisli.
Denar za nujne primere je za nujne primere, ne za nepotrebna zdravila.
-Če ne bomo vlagali v zdravila ali opremo… -Ne uporabljamo jih.
-Strinjam se z njo. -Narcana še nismo rabili.
-Slikaj me, bo dlje trajalo. -Greš taka na zabavo?
Kakšna?
Če ne boš rekel, da sem lepa, ne reci nič.
Torej ne boš nič rekel?
Križišče Masarykove in Arhimedove.
Prejeto. Tja gremo.
Dobili bomo nazaj, kar si zapravila.
Me ne boš peljal?
Zadnjo vožnjo nam bojo plačali šele jutri.
Ves denar si zapravila za zdravilo, ki ga nikoli ne bomo rabili.
Prav.
Peljal te bom na zabavo, ne skrbi.
Nobel četrt.
Škoda, ker si zelo lepa.
Prekleto, sledijo nam, Ramón.
Na nujni vožnji smo, prizanesite nam.
Stoj, rešilec!
-Klinc gleda! -Ustavite.
-Klinci. -Noter.
Ne hodi ven.
-Dober večer. -Dober večer. Nujno je.
-Iti moramo. -Ja, dokumente, prosim.
Vozniško in dovoljenje za rešilca.
-Moramo… -Saj boste šli. Dokumente.
Izvolite.
-Tamayo, kje si? -In dovoljenje.
-Kako gre? -Piše, da je obnova dokumenta v postopku.
Tako je.
Dva tedna je že.
Vsak dan preverimo, pa vsak dan rečejo jutri.
Potem ne smete voziti.
Ampak…
-Policist… -Rekli so, da je v redu.
Ne, poleg tega to ni javni rešilec.
Ne, zaseben je.
In dovoljenje za to?
-Prosim vas! -Če bi radi denar, ga nimamo.
Prostovoljci smo, brezplačno delamo.
-Ne žali me. -Ne, ne.
Avto bomo morali zaseči.
Ven iz vozila.
-Takoj se vrnem. -Ven iz vozila!
-Vrnil se bom. -Mirno.
Takoj bom.
Veste, koliko ljudi bi umrlo, če nas ne bi bilo?
-Koliko računate za to? -Koliko zaslužite s podkupninami?
-Ne žali me. -Dovolj.
-Roke na pokrov. Razširi noge. -Rajši lovita prave zločince.
Samo svoje delo opravljamo.
-Z nami greš. -Ampak lahko kdo umre.
-Potem boš govoril. -Mirno, sin! Uredil bom s policistom.
Ne odpeljite ga. Poslušajte, zmenili se bomo.
-Kako bomo plačali varščino? -V riti smo. Ta policaj je bil nov.
Bomo videli, kako dolgo bo pošten.
Ja!
Pomiri se, saj bo še zabav.
Kaj ti veš o tem? Nobenih zabav ni, ker nimam prostega časa.
Nočem biti več tvoja mama.
Ampak mame ni, ti pa si.
Oprosti, srček.
Včasih jo pogrešam, ne predstavljam si, kako je tebi.
Včasih od utrujenosti vzkipim, ampak ne vzemi tega osebno.
-Lahko pomagaš, da se bom bolje počutila. -Kako?
Daj mi krompirček.
Tamayo, slišiš?
Na kraju je drug rešilec. Ne hodite.
Razumem. Hvala, Carmen.
Po mojem je to vse, Pojimo domov.
-Morali bi jesti, preden smo šli. -Si lačen? Saj si pojedel čips.
Oči!
-Vedno enako. -Oči!
-Kot gaspačo iz kumaric… -Voda je hladna.
Kar oprhaj se.
-To je dober vir vlaknin. -Zamudil boš.
Bolj zdravo je mleko z jagodami
-kot kos kruha. -Ni tople vode.
Ne vpij, smrduh.
-Cris bo plačala Marcusovo varščino. -Svoje finance moramo urediti.
Vem. Se vidimo zvečer. Adijo, mali!
Vzemi sendvič. Vzemi.
Hvala, oči.
Adijo.
Presneto, ne morem v šolo smrdljiv.
Potem se oprhaj.
-Voda je ledena. -Tvoja sestra se je, daj se še ti.
-Ni plina. Prehladno je! -Dajmo. Hladna prha pospeši cirkulacijo.
-Zbolel bom. -Ne boš.
Super bo in dobil boš nove zamisli.
Sorodniki g. Tamaya.
-Spodaj boste podpisali. -Prav.
Oprosti, oprosti. Prosim.
Ne bom se več oglašala na klice tvoje sestre.
Od prihrankov nama je ostalo 500 ušivih pesov.
Pa si kupila kruh? Kaj je s klinčevimi prihranki? Ne, Crisis, poslušaj.
Ne jezi se. Tepec sem. Ampak poslušaj.
Občinstvo imava. Lahko bova dajala avtograme.
-Hvala, res. -Všeč ti je, ne?
Poznajo me. Te ni sram?
Slavna boš, ljubica. Poslušaj, Crisis.
Oče in sestra sta zapravila ves denar za zdravila, ki jih nikoli ne rabimo.
-Kaj naj naredim? Prizanesi mi. -Ja?
-Ne jezi se. -Pokažite.
Vseeno mi je, za kaj zapravljata.
Veš, da ju imam rada. Ampak nista mi onadva obljubila, da gresta z mano v ZDA.
Če nočeš z mano, mi povej.
Nisem mogel dovoliti, da zasežejo rešilca.
Čudovita si. Greva.
Pojdi.
Če hočeš biti reševalec, ne rabiš šole.
Učiti se moraš za reševalca ali karkoli drugega. Pojdi.
Pohitite, pozno je že. Dajmo!
Dajmo.
Živjo, Lety.
Hvala.
Še lepša si kot zadnjič.
Ti pa si bolj debel, Ramón.
Moj trebuh je premosorazmeren s tem, koliko te pogrešam.
-Vstopi. -Delaš tu?
Lastnica sem.
ZELENA HIŠICA
-Kaj boš? -Kavo.
Krasno.
Kavica. Sveže kuhana. Poglejva, ali ti bo všeč.
Zelo dobra je.
-Rada bi spet videla otroke. -Krasno.
Veseli bojo. Lahko vidiš tudi naš dom.
Zdaj ko si omenil dom,
bi te prosila, da bi se Julio preselil k nama.
K vama?
-Živiš z mamo? -Ne. To bi bilo najbolje zanj.
-Prav je, da ima svojo sobo. -Najbolje zanj ali zate?
Vedno si hotela, kar je najbolje zate, drugi pa naj se jebejo.
Zdaj pa hočeš, da se Julio preseli k ne vem komu.
Na to bi morala misliti, preden si ga zapustila.
Nisem bila v redu.
To, kar sem naredila, je bolelo. Vem, da bi se morala opravičiti.
Ampak zdaj sem dobro.
Spet sem pri močeh.
Kaj ti je? Čisto bled si.
Slabo srce imam, Leticia.
Koliko časa je minilo? Dve leti? Tri?
Pa to kar tako rečeš?
Svoje otroke lahko prideš pogledat, kadar hočeš. Če jim je prav.
-Ampak ne bojo se selili. -Če si bolan, kot praviš,
ti lahko pomagam. Lahko si pomagava.
Julio?
Julio!
Julio! Julio!
Julio, s tabo govor… Julio!
Ne skrbi, Lety. Našel sem ga.
Ne vem, zakaj te nisem prej iskal tu.
Ker si tepec. Kam pa naj bi šel? Tu sva igrala nogomet.
Mama te ima zelo rada. Vse nas ima rada.
Zelo te imam rad.
Čeprav včasih govorim neumnosti.
Je res, kar si rekel?
O svojem srcu?
Zakaj nam nisi povedal?
Ker poskušam to urediti.
-Kako? -Ne vem še.
Govorila sta tudi o tem,
ali bom šel, ne vem, kam, ne da bi me vprašala, jebenti.
-Ne preklinjaj. -Pa bom preklinjal.
Prav, ker je situaciji primerno.
Hudiča.
-Jaz odločam o svojem življenju. -Ne bodi uporniški.
Vsi tvoji otroci so uporniški.
Ne povej bratu in sestri za to.
Prav.
Ti pa mi obljubi, da me ne boš poslal k mami.
In da ne boš umrl zaradi srca ali česa drugega.
Ne jokaj.
-Ti tudi ne jokaj. -Obljubiš?
Brez predsodkov, prav?
Vem, da je videti, kakor da spim z učiteljem, kot v kakšni žajfarici.
Prvič, ni moj učitelj.
Spoznala sva se tam, kjer dela, kamor včasih pripeljemo bolnike.
Drugič, poleg tega, da se dobro poljublja, ima tako rad medicino kot jaz.
Super je biti piflar zaradi nečesa, kar imaš rad, z nekom, ki ti je všeč.
-Slišiš? -Slišim, Carmencita.
Nujen primer v Narvarteju.
-Hudo je. -Prihajava, Carmencita. Hvala.
Previdno, prosim.
Previden bodi, Ramón.
Carmencita?
Vklopi sireno.
-Pojdi nazaj. -Ne bodi osladen.
Povabi jo ven.
Jebenti.
Prekleto!
Sranje.
To bo dobro.
Gremo.
Kam pa? Ni govora.
Nočem biti tu.
Marigaby! Marcus! Čakajta!
Boter!
Živjo. Dolgo se nisva videla.
Si dobro? Hudo je.
-Kako si? -Še kar. Je bilo že bolje.
-V baru mi lahko poveš kaj več. -Hudiča. Se vidiva.
Leo! Vode je zmanjkalo! Uredi to!
Marigaby Tamayo sem.
-Je v stavbi še kaj ljudi? -Ja, nekaj še.
Koliko?
Notri so še ljudje.
-Pridi. -Greva.
Prosim, umaknite se! Ranjenca imamo!
Daj mi jo.
-Pomagajte mojemu otroku! -Jaz bom. Ste?
Počasi.
-Vse bo v redu. -Marcus sem.
-Reševalec sem. -Moj mož.
-Ustaviti moramo krvavenje. Gor. -Ena, dve…
Počasi.
Prihajajo, ne skrbite.
Moja punčka!
Prav.
-Noter! -Počasi. Gremo.
-Pa otrok? -Moj otrok. Laurita, pomagajte ji, prosim.
Premaknil te bom.
-Miruj. -Moj otrok.
-Moja Laurita. -Dvignil te bom.
Ena, dve, tri.
-Daj mi tablo. -Ja.
Aurora, pritisni na rano. Ena, dve, tri.
-Kako je moj srček? Je dobro? -Pomiri se.
Tudi s tabo ni najbolje.
Pritiskaj. Ustaviti moramo krvavenje.
-Vse bo v redu. Kako mu je ime? -Jose Tellez. V 3. nadstropju je ujet.
Saj bojo šli ponj.
-Prosim, pomagajte mojemu otroku. -Ne diha.
Kaj je narobe z mojim otrokom?
Kaj delaš tu, otrok? Pojdi stran!
Krvavenje moram nadzorovati, sestra. Urgentno prevezo bom dal.
Aurora, poslušaj. Preštel bom do tri in zategnil.
Ena, dve…
V redu je, končano.
Bravo.
-Moja punčka. -Aurora, pritiskaj, prosim.
Ne skrbi. Vse bo v redu.
Še enkrat bom stisnil. Malo bolj bo bolelo.
Ena, dve, tri.
Končano.
-Moj otrok. -Aurora, pomiri se.
Otrok je v redu. Kako ji je ime? Laurita?
Laurita je dobro.
Otročiček. Gospa…
Otrok je dobro.
-V redu je. -Ljubica. Pridi sem.
Vse bo v redu. Ampak bodi močna.
Kolega!
Položimo ga na tri. Ena, dve, tri.
Opravljeno.
Pomagaj mi.
-Seveda. -Primimo za medenico.
-Pripravljeni? -Kaj je, oče?
Kaj delaš tu?
-Dvignimo ga. -Na tri. Ena, dve, tri.
Klinc!
-Manuel! Pridi pomagat! -Oče, si dobro?
Pomagaj jim.
Dvignimo ga na tri.
-Pripravljen? -Ja.
Ena, dve, tri.
Brat!
Še en prihaja. Pridi, zdravnica.
Sedež bom znižala, da bo več prostora.
Moj mož je! Pomiri se, otročiček, očka gre.
Daj mi deklico. Počasi. Tako, ja.
Očka gre, ljubica.
-Prosim, previdno. -Očka prihaja.
Pepe, dragi, si dobro?
Kje je Ramón? Hitro, on ima ključe.
Ponj grem.
Glej, tvoja deklica je dobro.
Dobro sva.
Dobro sva, očka.
Odstraniti moram, žal mi je.
Oči!
Aurora? Telefonsko številko sorodnika.
-Imate zdravstveno zavarovanje? -V katero bolnišnico?
Kaj?
-V katero bolnišnico? -V najbližjo, otrok potrebuje intubacijo.
Kaj pravite?
Ste mislili, da je to preprosto? Veliko adrenalina in junačenja?
Pa ni tako. Grdo je. To ni za vsakogar.
Jaz, na primer,
sem zelo občutljiva na to.
-Tu je otrok, jebenti! -Raúl!
Doktor.
Raúl!
Spustite jih noter. Prinesite nosila.
-Raúl, hipoksijo ima. Rabi intubacijo. -Daj mi jo.
-Ne skrbite, vse bo v redu z njo. -Ne skrbi, Marigaby.
-Pojdi z njim, mali. -Ne sprejemamo več.
Nujno je! Odločajte se po pameti, zaboga.
-Dajte mi zdravstveno poročilo. -Poročilo.
-Vrni se hitro. -Bom. Saj boš zmogla, sestra.
Na pomoč!
Imam bolnika z opeklinam 3. stopnje, v šoku.
Oče! Ramón! Ramón!
-Pridi mi pomagat, jebenti! -Pustite me.
Odpoved pljuč.
24, 25, 26, 27, 28,
29, 30. Daj, oče.
Zdaj. Ena, dve, tri,
štiri, pet, šest, sedem, osem, devet… Dvanajst.
14, 15, 26, 17, 18, 19, 20.
Ena, dve, tri, štiri, pet, šest, sedem, osem, devet, deset,
enajst, dvanajst, trinajst…
Zelo dobro.
Pulz ima. Pojdi po nosila.
Hitro, oče!
Spoznamo se, ne?
-Si videl mamo z velikim kosom stekla? -Seveda, to je del posla.
Veliko krvi je bilo.
-Si se bal? -Malo.
Učiti se moraš. Saj hočeš biti reševalec, ne?
Ja.
Potem moraš hitro ustaviti krvavenje. Kaj smo lahko naredili?
-Številka za račun. -Vesel sem, da smo jih rešili.
Mater, brat!
Ramón. Otroka smo rešili.
Kaj je?
Prekleto!
Julio.
Pridi.
To je prvi, ki ji je umrl, ne?
-Zdravnica. -Pusti me.
Marigaby, poslušaj.
-To je del službe. Se zgodi. -Jaz sem kriva.
Ne, nisi. Če ga ti nisi rešila, ga ne bi nihče.
Pomiri se, zdravnica.
Ponos družine si.
Poslušaj me. Učiš se. Občudujem te.
Pomiri se.
PO DOKUMENTARCU FAMILIA DE MEDIANOCHE
Prevedla Lorena Dobrila