НІЧНА РОДИНА
ТИ НЕНАВИДИШ КАПІТАЛІСТИЧНУ ОСВІТУ.
ВЧИСЯ, ТУПАК!
МАГІСТЕРСЬКА З МОЛЕКУЛЯРНОЇ МЕДИЦИНИ
Рехіно! Гей!
-Що за чорт? -Гей…
Що за фігня? Перша група майже завершила.
А ми хіба не перші?
Так.
Але ми про все домовились.
Друга група!
Рехіна Мора.
Бернардо Баррієнтос.
-Оскар Руїс. -Є!
-Марія Ґабріела Тамайо. -Ти зумієш.
І Франсіско Браво.
Заходьте сюди.
Як не отримаю «відмінно», то кінець.
-Удачі. -І тобі.
-Зосередься. -Та отримаєш «відмінно».
Тамайо, ви прийшли.
Мусимо цим сповна скористатися.
Опишіть шлях лицевого нерва.
Від скроневої кістки
він проходить крізь стиломастоїдний отвір
і привушну залозу.
Розгалужується на нижньощелепний
і шийний,
іннервує м'язи лиця й шиї.
Зачекайте.
Бачиш?
Тамайо.
Назвіть серцеві клапани
і опишіть кровообіг.
Цілого дня в нас нема.
У нормальному серці
кров через верхню й нижню порожнисті вени впадає
у праве передсердя.
Звідти вона потрапляє у правий шлуночок
крізь трикуспідальний клапан.
Венозна кров
тече легеневою артерією,
яка ділиться на ліву й праву легеневі артерії,
і доходить до альвеол,
де відбувається газообмін.
Відповідь правильна.
Тепер покажіть на серці.
Показала б, якби це було звичайне серце.
Але в цього вроджений дефект, деформація.
Аномальний дренаж легеневих вен.
Непогано для студентки, яка вічно спізнюється і спить на парах.
Дуже добре. Матимеш «відмінно».
-«Задовільно»? -Ні. Забагато пропусків.
Поставимо «добре». Ви вільні.
«Добре»? Чому?
Я відповіла навіть на додаткові запитання.
Ви спізнились.
І це на іспит.
На деяких предметах
ви з'являлися двічі за курс.
Деякі вам доведеться повторити.
Вивчення медицини в такому університеті
не для тих, хто настроєний несерйозно.
Навіть якщо ви дуже обдаровані.
Половина з вас іспитів не складе.
Любити вечірки нормально.
Однак мусите виконувати свої обов'язки.
А пунктуальність – риса хорошого лікаря.
Тому у вас «добре».
Мора.
Трапецієподібний м'яз.
МАРКУС МИ ВЖЕ ЇДЕМО
Знов сьогодні не прийдеш.
-Приходь! Не будь занудою! -Я сказала, що прийду.
Поклич нас на свою тусовку.
Вони явно крутіші за наші.
-Ти легесенька. -Та ну.
МИР СИЛА
Ну все, я піду.
Бібліотека зачиняється, а я хочу повчитись.
-Де? -У бібліотеці.
Я тебе всього навчу.
Ну тебе, Рехіно.
-Бувай! -Па!
Ага! Іди «вчитися».
-Па-па! -Па!
Тамайо, приходь сьогодні!
Чанґо?
Так… уже їду.
Тільки без істерик.
Добре.
Па.
Алло.
Чув, ти добре склала іспит.
Радий за тебе.
Швидко плітки розлітаються.
Склала неідеально,
але дякую, що стежите за мною, лікарю Луна.
Не треба дякувати.
З тебе буде прекрасний лікар, і було б жаль тебе втратити.
Будь чемний, і мене не втратиш.
Ти така мила.
Але я серйозно, не розслабляйся.
Це тільки початок другого курсу.
І дуже вимоглива навчальна програма.
Я думала, що ти дзвониш поздоровити.
Авжеж.
Але також раджу берегти себе.
Ти перевантажуєшся роботою вночі
і навчанням удень.
Так і вигориш.
Або гірше – поставиш чиєсь життя під загрозу.
-Не сердься! -Я не серджуся, але мушу бігти.
Тамайо!
-Тамайо! -Що?
Скажи чесно! У тебе сьогодні побачення?
У мене нема хлопця! Маю багато справ.
Ага.
Слухай!
Якщо хочеш відпочити, коли завершиш,
можу по тебе заїхати. Вип'ємо пива
і підемо на вечірку. Що скажеш?
Зачекай.
Я дам знати.
Зачекай.
Як ти домовився, щоб ми заходили другими?
Якщо прийдеш на вечірку – розкажу.
Гаразд.
Марія Ґабріела Тамайо!
Лікарко Марія Ґабріела Тамайо!
Робота чекає!
Швидко сюди!
-Що за чорт? -Що?
Тихіше!
Це не наш район.
Соромишся нас, лікарко? Чи що?
Капець.
Як твій іспит, сонце?
Нормально, тату. Я ж просила мене не забирати.
Бо мене точно виженуть.
182-Центр, прийом.
Слухаю, Карменсіто.
Ла-Кларідад №57.
Я вільний, прийом.
Поїхали!
Швидше! Бо приїде хтось інший.
Чому життя таке жорстоке
і змушує обирати між двома улюбленими заняттями?
Зі мною так завжди.
Правила мого університету дуже чіткі…
Поки вивчаєш медицину, не маєш права працювати за фахом.
Власне… через це всі мої біди.
Бо, з одного боку, я дуже люблю вчитися!
Не дивно, що я перша з Тамайо вступила в університет.
Хоч це й було дуже важко.
Проте, з іншого боку, ніщо не зрівняється з адреналіном у швидкій.
У моїй сім'ї всі парамедики…
і я працюю в службі швидкої, скільки себе пам'ятаю.
Мій тато – легенда у світі піратів швидкої.
Пішов ти, козел! З дороги!
-Гей! Не будь паскудою! -На тобі!
Пішов ти! Не будь таким ослом, старий!
Валіть спати, козли!
-Сам вали спати! -Зараза.
Що за свинство, Рамон!
Це вже не вперше.
Що таке?
Вони заберуть нашого пацієнта.
-Курва! -Не лайся, чорт забирай!
Що? Не знаєте, хто такі пірати швидкої?
Так нас називають… пірати, нелегали…
Ми надаємо приватні послуги.
Давай, давай!
-Газуй. Він за тобою, Рамоне. -Швидше!
Тисни на газ, тату!
Що за фігня?
Ну все.
Я не переїду собаку, щоб примчати першим.
Ти врятував пса, і тепер умре людина.
І що ми будемо робити без грошей?
Щоб ви знали: опівночі…
лишу вас самих.
Лікарко.
Ти чого вирядилася? Побачення з тіндера?
Ні.
Студентська вечірка для тих, у кого є життя…
«Студентська вечірка для тих, у кого є життя…»
Тихо ти.
Що ти робиш, Рамоне?
У світі вільної конкуренції…
Хто перший приїде на місце – того і гроші.
-Чорт, Рамоне! Так! -Так!
Ви продули, свині!
Тихо, тихо. Не треба нас осуджувати.
Не ми придумали правила.
-Так! -Довіряйте таткові, засранці.
Не лайся!
Чудово. Рамоне, я більше в тобі не сумніватимусь!
Гордість нашої сім'ї. Так тримати. Учіться в тата!
Я поясню…
У Мехіко працює близько ста державних карет швидкої,
у той час як населення міста приблизно десять мільйонів.
Так. Числа не сходяться.
І тому на сцені з'являємося ми.
Нехай Господь забере вас до себе й не вертає, виродки.
До зустрічі, старий! Побачимо, як ти знайдеш пацієнта.
ПЕРША ДОПОМОГА
З дороги! Ви загородили вулицю!
Даруйте.
Їдь!
Перепрошую!
-Це буде важко. -Знаю.
Будь ласка!
Як ми доїдемо? Яка адреса?
Здається, 57Б.
І як ми все це проїдемо?
З дороги!
Це терміново!
Пропустіть швидку
-Виходьмо. -Ходімо.
Ходімо.
Обережно.
Тримай. Обережно.
А тепер пісня для білявки від Рокі.
Східне звучання!
Так.
Будь з сестрою. Чекайте тут.
Думаєш, що дуже сміливий?
Який же виродок!
Не чіпай мою подругу, козел!
І мене вдариш?
Знов поведешся, як свиня?
Якщо захочу!
Пішли ви всі!
Пропустіть, будь ласка!
Вертайся в машину, ситуація не найкраща.
Біжи до тата.
Іди зі мною.
Так. Ану гляньмо.
Вітаю, я парамедик і я вам поможу.
Як вас звуть?
-Еріка. -Сильно ж вас ударили.
Треба спинити кровотечу.
-Затисни. -Ви швидку викликали?
-Так. -Добре.
Розкажіть, що сталось.
-Мене вдарив той придурок! -Пішла ти!
-Замовкни! -Замовкни!
-На що вилупився? -Спокійно.
Ми приїхали помогти.
Еріко, заплющте очі.
А тепер розплющте.
Добре. Поки що все нормально, Еріко.
Візьміть мене за руку.
-Відчуваєте? -Так.
-А другу відчуваєте? -Так.
Він більше ніде не бив? Ви непритомніли?
Ні, я в порядку. Просто той козел мені врізав!
Син ударив тебе головою.
Вона перегнула.
-Не пхайся! Старий пердун! -Тихо, сядь.
-Я тебе люблю! -Спокійно.
І я тебе люблю, але ти тупий козел!
Тихо.
Вибачте, це терміново.
Їдьте. Ви заважаєте.
Прошу уваги. Пропустіть карету швидкої.
Відчуваєте пощипування десь на тілі?
-Ні. -Добре.
Поверніть голову ліворуч.
І праворуч.
-Так. Болить? -Ні.
Тепер у другий бік.
Лікарко…
Ходімо.
-Ти перегнула палицю! -Сину, заспокойся!
Я не хотів, але вона сучка.
Розійдіться. Це терміново.
Хуліо!
Тато вже тут.
Я відвезу вас у лікарню.
Не можете оглянути тут?
На жаль, ні. Мусимо їхати.
Так буває, коли розкриваєш рота.
Не варто сваритися з чоловіками. З часом вони заспокоюються.
Ви ж згодні?
Ні.
Ходімо. Маркусе, аптечка.
Ми її забираємо.
Підтримуй з того боку.
Що таке? Куди ви її ведете?
-Не треба! -Тихо.
-Хуліто! -Іду, тату!
Спокійно. Ми приїхали помогти.
-Ми її забираємо. -Завалися, кретин!
Нанісові друзі! Заберіть його, нехай протверезіє!
Прикінчи його!
Прикінчи!
-Пішов нахер, Наніс! -Дівчино, спокійно!
Досить! Усі заспокойтеся! Ви мене дістали!
Маркусе!
Вони її забирають!
Спокійно.
Не нахиляйтеся. Кров майже зупинилась.
Тихо.
Засудіть виродка. Я вам допоможу.
Та ну. Нічого страшного. Це не його вина.
Я накинулася на нього, бо він лишив діджейці повідомлення для дівчини.
Тому він розлютився, а я – ще більше…
і почала його проклинати.
Це все одно не ваша вина.
У вас є страховка?
Ні?
Державна чи соціальна?
Може, приватна?
Ні.
Послухайте.
Це приватна швидка.
Ми беремо плату за огляд і перевезення до лікарні.
-Розумієте? -Це дорого?
Не переймайтеся.
Дайте мені номер когось з родичів
або подзвоніть самі,
але хтось повинен заплатити за перевезення й лікарню.
Добре?
Сестро, тобі дзвонять. Якийсь Барні чи Берні…
-У яку лікарню? -Зачекай.
Ері, все буде добре. Просто дайте мені номер.
Мене треба обійняти.
Ви гляньте!
КЛІНІКА АЛЬМЕНДРОС
-Спокійно, найгірше позаду. -Ай.
Ми в лікарні. Спокійно.
Лікарю, жінка, 24 роки, травма обличчя.
Зламаний ніс, травма голови,
-і потрібно перевірити… -Я розберусь.
Підготуйте четверте ліжко.
І катетер.
Швидко!
Ім'я?
Спитай Тере.
Пацієнтове, дурнику.
Еріка де ла Пас.
Як справи, Тере?
Добре, а в тебе?
Добре. Дуже.
Хто оплатить послуги?
Каже, що мама вже їде.
Добре.
Що?
Ну…
Коли приїде мама, ми віддамо вашу долю…
Ні, ні. Чорт. Що, знову?
Марто, ми вже це проходили.
Половина зараз, половина після оплати.
У мене інші вказівки.
Так я домовлявся з власником.
То говори з ним.
І вона хоче, щоб я вів її в кіно.
Підеш замість неї?
Я тобі не запасний варіант.
Бачиш? Ти жорстока.
Усе написано на твоєму блідому лиці.
І на знімках.
З серцем у тебе біда.
Відколи пішла дружина.
Воно болить.
Так.
То це Леті винна в тому, що в тебе закупорені коронарні артерії.
Виставиш рахунок за пораду не їсти фастфуду?
Я й так знаю.
Послухай, будь-який лікар…
Ні…
Будь-який шарлатан скаже, що тобі потрібна термінова операція.
Але я твій друг. І пропоную краще рішення.
Я довго вивчав цю тему.
І знайшов лікування, яке поможе твоєму серцю.
Без скальпеля!
Давно ти записався в кардіологи?
Я вже тобі казав.
Я вивчав тему, бо ти мій друг.
Про яку суму мова?
Лікування недешеве, а почати варто якнайскоріше.
Справи в нас так собі, якщо чесно.
Щось придумаємо.
Послуга за послугу. Розберемось.
Добре.
Тільки дітям моїм не кажи.
До речі, я дістав налоксон, який замовляла твоя дочка.
Проте ти мусиш
доплатити решту.
Усе, що маю.
ТРАВМАТОЛОГІЯ Й ОРТОПЕДІЯ
Як аванс.
Я ж одужаю?
Усе буде добре. Точно.
Можна мені ще ліків?
Дівчино, серйозно, він не мав так з вами чинити.
У вас є діти?
Авжеж. Тому легко вам говорити.
Наніс любить своїх дітей.
Тим паче таке сталося вперше.
Було б добре, якби востаннє.
А якщо станеться щось гірше? Що буде з дітьми?
Гірше не буде.
Послухайте,
я лишу свій номер, якщо вам буде потрібен свідок чи щось таке.
Подзвоните.
Візьміть. Захочете – викинете.
Ви подумайте.
Кошти для надзвичайних ситуацій, Рамоне.
Не можна витрачати їх на непотрібні препарати.
Якщо не вкладати в ліки й обладнання,
-ми не… -Ми їх не використовуємо!
Твоя сестра права.
Нам ніколи не був потрібен налоксон.
Сфотографуй, щоб запам'ятати.
Ти так на вечірку зібралася?
«Так» – це як?
Якщо не скажеш, що я красуня, то мовчи.
Що, не скажеш?
124 на перехресті Масарика й Аркімедеса.
Прийом, Кармен. Їдемо.
Компенсуємо твої витрати.
Ви мене не підвезете?
За попередню пацієнтку нам заплатять лише завтра,
а ти витратила всі наші гроші на препарат, який ми не використовуємо.
Добре.
Я підкину тебе на вечірку, лікарко. Не переживай.
У той мажорний район.
Дуже шкода. Ти була така гарна.
Чорт, вони їдуть за нами, Рамоне.
Пане, у нас виклик. Відпустіть.
Зупиніться.
Свинство.
Стійте.
-Виродки. -Ховайся.
І не виходь.
-Добрий вечір. -Добрий.
Офіцере, у нас виклик.
-Ми мусимо їхати. -Документи, будь ласка.
Водійські права і дозволи на «швидку».
-Ми дуже… -Ми швидко. Дайте сюди.
Нате. Документи.
Тамайо, ми тебе чекаємо.
І водійські.
І що там?
Ваш дозвіл у процесі відновлення.
Саме так.
Уже два тижні.
Ми щодня ходимо туди, а нам кажуть: «Завтра».
То водити вам не можна.
Але…
-Офіцере. -Нам казали, що можна.
Окрім того, ваша машина швидкої не державна?
Ні, вона приватна.
Маєте відповідний дозвіл?
Ви що!
Офіцере, якщо ви просите грошей, у нас їх нема.
Ми добровольці. Надаємо безплатні послуги.
Юначе, не треба цієї зневаги.
Ні, ні.
Ми заберемо вашу машину.
Вийдіть з машини.
-Рамоне, я зараз вернусь. -Виходьте!
-Зараз буду. -Спокійно.
Я швидко.
Офіцере, ви знаєте, скільки людей умре, якщо ми не приїдемо?
Скільки берете за порятунок?
А скільки ви отримуєте з хабарів?
-Говоріть з повагою. -Годі.
Руки на капот.
-Ноги на ширину пліч. -Чому ви не ловите злочинців?
Ми просто працюємо.
-Ідіть з нами. -Гаразд.
Але хтось загине.
-Потім розкажете. -Тихо, сину!
Я про все домовлюся з поліцією.
Прошу, не забирайте його.
Послухайте, може, домовимось?
Як ми заплатимо заставу?
Нам кінець. Ми зустрілися з новим патрульним.
Побачимо, наскільки вистачить їхньої чесності.
Так!
Та що ти? Забудь.
Будуть інші вечірки.
Як ти знаєш?
Я не ходжу на вечірки, бо ні на що не маю часу.
Як мені остогидло бути тобі за маму.
Мами тут нема, а ти є.
Вибач, братику.
Часом і я за нею скучаю, не уявляю, як ти почуваєшся.
Проте інколи я зриваюся через утому, але не сприймай це особисто.
Я знаю, від чого мені стане краще.
Від чого?
Дай мені чипсину.
Тамайо, прийом.
На місці вже інша швидка.
Можеш уже не їхати.
Зрозумів. Дякую, Кармен.
Ну все, тату. Їдьмо додому.
Спершу повечеряймо.
Ти не голодна?
Ти ж з'їв усі чипси!
Тату!
-Завжди те саме. -Тату!
-Як ґаспачо з огірком… -Вода холодна!
-і помідорами. -Мийся вже!
-Прекрасне джерело клітковини. -Ти спізнишся.
Здоровіше випити молока з полуницями,
-ніж з'їсти хліба… -Теплої води нема.
Не кричи, нечупара. Заходь.
Кріс заплатить заставу за Маркуса.
Нам треба планувати бюджет.
Знаю.
До вечора. Братику, па-па!
Візьми сандвіч.
На.
Дякую, тату.
Па-па.
Я не можу так смердіти в школі.
То йди в душ!
-Вода холодна. -Сестра змогла й ти зможеш.
-Газу нема. Холодно! -Давай.
Холодний душ корисний для кровообігу.
-Я захворію. -Не захворієш. Це корисно.
Це потрібна річ, яка дуже тебе надихне.
Родичі пана Тамайо.
-Підпишіться внизу. -Добре.
Пробач. Пробач мені, благаю.
Я більше на дзвінки твоєї сестри не відповідатиму.
З наших заощаджень лишилося 25 баксів.
А ти купила лише хліба?
Нафік ті дурні заощадження. Крісіс, слухай.
Слухай.
Не сердься. Я дурень. Але глянь.
Ось наші глядачі. А зараз будемо роздавати автографи.
-Дякую, серйозно. -Тобі це подобається?
Мене вже тут знають. Тобі не соромно?
Ти прославишся, кохана.
Послухай, Крісіс.
Тато з сестрою злили все бабло на препарати, які нам не треба.
Що я міг удіяти?
Прости.
-Не сердься. -Покажіть.
Мені байдуже, як твій тато й сестра витрачають гроші.
Вони мені подобаються, і я проти них нічого не маю.
Не вони обіцяли виїхати зі мною в США.
Якщо не хочеш їхати – просто скажи.
Я не міг віддати їм нашу машину.
Ти золото.
Ходімо.
Виходь.
Щоб працювати у швидкій, учитися не потрібно.
Що стати будь-ким, потрібно вчитися.
Іди!
Швидше, бо спізнитеся.
Заходьте!
Заходьте.
Привіт, Леті.
Дякую.
Ти навіть гарніша, ніж коли ми бачилися востаннє.
А ти товстіший, Рамоне.
Мій живіт росте, коли я скучаю за тобою.
-Заходь. -Ти тут працюєш?
Я власниця.
ТЕПЛИЧКА
Що будеш?
Кава підійде.
Добре.
Кава. Свіжозварена.
Скажеш, чи смакує.
Дуже добре.
Я б хотіла бачитися з дітьми.
Прекрасно.
Це їх ощасливить.
Глянеш на нашу квартиру.
До речі, про квартиру…
я б хотіла, щоб Хуліо жив з нами.
З нами?
Ти живеш з мамою?
Ні. Для нього так буде найкраще.
Матиме власну кімнату…
Найкраще для нього чи для тебе?
Бо ти завжди хочеш найкращого для себе,
а всіх інших маєш у сраці.
Ти вирішила мене повідомити,
що хочеш, аби Хуліо жив бозна з ким.
Треба було думати, перш ніж його покидати.
Я була не в собі.
Мені боляче, що я так учинила.
І я знаю, що мушу просити прощення. Знаю.
Але зараз я в порядку. Справді.
Я знову маю сили.
Що з тобою? Ти зблід!
У мене хворе серце, Летісіє.
Скільки часу минуло?
Два, три роки?
І ти отак це кажеш?
Якщо хочеш побачити дітей, приходь,
коли вважаєш за потрібне. Якщо вони не проти.
Але ніхто нікуди не переїде.
Якщо ти справді нездужаєш,
я тобі допоможу. Ми допоможемо одне одному.
Хуліо?
Хуліо!
Хуліо, я до тебе звертаюся! Хуліо!
Не переживай, Леті. Я його знайшов.
Не знаю, чому не шукав тебе тут раніше.
Бо ти дурний.
Куди я ще міг піти?
Колись ми грали тут у футбол.
Мама тебе любить.
Вона всіх нас любить.
І я тебе дуже люблю.
Хоч деколи можу бовкнути зайвого.
Ти правду казав?
Про серце?
Чому ти нам не розповів?
Бо я пробую з цим розібратися.
-Як? -Я розбираюся.
А ще ви вирішували,
чи мені чортзна-куди переїжджати, і навіть не спитали моєї думки.
-Не лайся. -Хочу й лаюся.
Нехай, це було доречно.
Точняк.
Я розпоряджаюся своїм життям.
Не будь зухвалий!
Усі твої діти зухвалі!
Пообіцяй, що не розкажеш братові й сестрі.
Добре.
А ти пообіцяй, що не віддаси мене мамі.
І що не вмреш через хворе серце чи щось інше.
Не плач.
І ти не плач.
Обіцяєш?
Ви обіцяли не судити.
Знаю, здається, що я сплю з викладачем,
і це хороший сюжет для мелодрами,
але, по-перше, у мене він не викладає.
Ми познайомилися в лікарні, де він працює, і куди ми возимо пацієнтів.
По-друге…
він не тільки прекрасно цілується, а ще й – що мене дуже заводить –
так само, як і я, любить медицину.
Приємно вільно базікати про те, що любиш,
з людиною, яка тобі подобається.
Прийом.
Слухаю, Кармен.
Код 77-14 у Нарвате.
Ситуація критична.
Їдемо, люба Кармен. Дякую.
Бережи себе. Кінець зв'язку.
Бережи себе, Рамоне.
«Люба Кармен»?
Вмикай сирену.
-Вертайся. -Не треба сопель.
Не треба сопель.
Зводи її на побачення.
От чорт.
Ніфіга собі!
Охрініти.
Нам пощастило.
Ходімо.
Ти куди зібрався? Нема й мови.
Гей! Не хочу лишатися тут!
Маріґабі! Маркусе! Заждіть!
Гей!
Вітаю, ветеране. Давно вас не бачив.
У вас усе добре?
Хрінова ситуація.
Як поживаєте?
Потихеньку. Бувало й краще, але якось тримаюся.
Розкажете детальніше в барі?
-Запросто. -Добре.
До зустрічі.
Лео!
Вода закінчилася! Зроби щось!
Колего, я Маріґабі Тамайо.
У будинку ще хтось є?
Так.
Скільки людей?
У будинку люди!
-Давай. -Ходімо.
Швидше! У нас поранений! Прошу!
Я візьму.
Врятуйте мою дитину!
Усе, готова?
Тихо, тихо.
-Усе буде добре. -Мене звуть Маркус.
-Я парамедик. Ми вам поможемо. -Мій чоловік.
-Треба спинити кров. -Моя дитина.
-Піднімаємо. -Раз, два…
Спокійно.
Їх виведуть. Не переживайте.
Моя донечка!
Так.
-Вони йдуть сюди. -Спокійно. Сюди.
-Де дитина? -Моя дитина.
Врятуйте Лауру.
Я вас перекладу.
-Тихо, тихо. -Моя маленька.
-Лаура, моя донечка. -Зараз вас перекладу.
Раз, два, три.
-Дай меншу планку. -Так.
Авроро, затисніть рану. Раз, два, три.
-Як моя дочка? -Передай.
-Вона виживе? -Вам треба заспокоїтись.
Бо ви теж поранені.
Затисніть рану. Треба зупинити кровотечу.
-Усе буде добре. -Мій чоловік.
Як його звуть?
Хосе Теєс. Він на третьому поверсі.
Його врятують. Побачите.
Поможіть моїй дитині. Моя Лаура.
Вона не дихає.
Що вона каже? Що з моєю дитиною?
Малий, ти що тут робиш? Ану геть звідси, швидко!
Я мушу стежити за кровотечею.
Я накладу турнікет, щоб спинити кров.
Авроро, послухайте мене. Я полічу до трьох і затягну.
Раз, два…
Так. Це все. Уже все.
Ви молодчина.
-Моя дочка. -Молодчина.
Авроро, мусите далі тиснути.
Не переживайте. Усе буде нормально.
Авроро, тепер ще раз. Болітиме сильніше.
Раз, два, три.
Усе.
-Моя дочка. -Авроро, заспокойтеся.
-Усе нормально. -Прошу.
Як її звуть? Лаура?
З Лаурою все добре.
Моя донечка.
Панно…
Усе нормально. Дитина в порядку.
-Вона в порядку. -Моя маленька.
Іди до мене.
Усе буде добре.
Але ви мусите бути сильні.
Брате!
Кладемо на три. Раз, два, три.
Є.
Благаю, поможіть.
-Авжеж. -Тримайте таз.
-Готові? -Що таке, тату?
Що ти тут робиш?
-Будемо піднімати. -На три.
Раз, два, три.
Чорт!
-Мануелю! Сюди! -Не бійтеся.
Тату, ти в порядку?
Поможи їм.
-Піднімаємо на три. -Тихо.
-Готові? -Спокійно.
-Так. -Разом.
Раз, два, три.
Брате!
Чорт, іще одного несуть.
Ходімо, лікарко.
Пані, я опущу сидіння, щоб звільнити місце.
-Це мій чоловік. -Так. Усе.
Тихо, донечко. Тато вже тут.
Дайте її мені.
Обережно. Отак.
Обережно.
Татко вже майже тут.
-Обережно. -Тато вже тут.
Пепе, коханий, як ти?
Де Рамон?
Швидко! Ключі в нього!
-Усе буде добре. -З донечкою все нормально.
Ми в порядку.
Усе буде нормально, татку.
Мушу розкрити, вибачте.
Тату!
Авроро.
Потрібен номер когось з родичів.
-У вас є медичне страхування? -У яку лікарню?
Що?
У яку лікарню?
У найближчу. Дитині потрібна інтубація.
Що?
Думали, це за іграшки?
Викид адреналіну, героїзм…
Усе не так.
Красивого мало.
Це не для всіх.
Я…
наприклад…
дуже до такого чутлива.
Постійно.
Їй-богу, тут мала дитина!
Рауль!
Лікарю!
Раулю, сюди!
Усе нормально. Пропустіть!
-Прошу. -Ноші сюди!
Раулю, у неї гіпоксія. Потрібна інтубація.
Дай її мені!
Спокійно. З нею все буде добре.
-Тримай. -Дякую.
Не переживай, Маріґабі.
Іди з ним. Іди.
Більше не приймаємо.
Це терміново.
Думайте головою, боже!
-У неї низький тиск. -Швидко, медкартку!
-Так? -Медкартку.
І зразу вертайся. Добре?
Я швидко. Ти впораєшся.
Поможіть!
Гей!
Прошу! У мене пацієнт у стані шоку, опіки третього ступеня.
Тату! Рамоне!
Рамоне!
Рамоне! А щоб тебе, поможи!
Відпустіть!
Зупинка дихання.
…двадцять п'ять, двадцять шість, двадцять сім, двадцять вісім,
двадцять дев'ять, тридцять.
Тату, давай.
Зараз. Раз, два, три,
-чотири, п'ять, шість, сім… -Сильніше.
-Добре. -…десять, одинадцять, дванадцять…
шістнадцять, сімнадцять, вісімнадцять, дев'ятнадцять, двадцять.
Раз, два, три, чотири, п'ять, шість, сім, вісім, дев'ять, десять…
Сильно.
Дуже добре.
Серце б'ється. Приведи носильника!
Швидше, тату!
Ми знаємо, що робити.
Ти бачив маму з величезним осколком?
Аякже. Така вже робота.
Було багато крові.
-Тобі було страшно? -Так, трохи.
Учися. Ти ж хочеш бути парамедиком?
Так.
То мусиш уміти зупиняти кровотечу. І швидко!
Що ми робили?
-Номер для оплати. Офігенно. -Як добре, що ми їх урятували!
Точняк, малий!
Рамоне…
Ми врятували дитину.
Що таке?
Чорт забирай!
Хуліо!
Ходімо!
У неї вперше хтось умер?
-Лікарко! Послухай… -Не чіпай мене.
Маріґабі! Послухай.
Така в нас робота.
Таке буває.
-Таке буває. -Це я винна.
Ні, сестро, не ти. Окрім тебе,
його нікому було рятувати.
Тихо, лікарко.
Уся сім'я тобою пишається! Чуєш?
Слухай, ти вчишся.
Я твій фанат.
Спокійно.
ЗА МОТИВАМИ ДОКУМЕНТАЛЬНОГО ФІЛЬМУ «НІЧНА РОДИНА»
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська