Vstávat!
No tak!
Hledal jsem Tě
v pusté poušti.
A teď přetékám…
…radostí Tvou!
A srdce mé
žízeň svírá.
Chci po Tvém boku
věčně stát!
Pane můj!
Chci po Tvém boku stát, Pane můj! Chci po Tvém boku stát, Pane můj!
Chci po Tvém boku stát, Pane můj! Pane můj!
Chci po Tvém boku stát, Pane můj! Chci po Tvém boku stát, Pane můj!
Ó, Pane můj!
Je skvělé mít Boha po boku.
Posaďte se, bratři a sestry.
Dnes mám pro vás dvě novinky.
Číslo jedna.
Kdo by chtěl darovat vodu, jídlo, přístroje nebo nářadí
obětem zemětřesení…
Už je to dlouhých sedm dní a pořád nás čeká spousta práce.
Nákladní auto, Bůh jim žehnej, tady bude stát do čtyř odpoledne.
Modleme se za naše bratry a sestry.
Jak čteme v druhé knize Letopisů,
„Jestliže se můj lid bude modlit a bude hledat mou tvář,
potom je vyslyším z nebe a uzdravím jejich zem.“
Chvála Pánu!
A druhá, ale o nic méně důležitá novina.
Máme tu mezi sebou někoho, kdo je v našem chrámu poprvé.
Opravdu výjimečnou osobu.
Osvícenou osobu.
Bratra, který přišel o domov.
Ale s milostí Boží teď našel nový.
Chvála Pánu!
Amen!
Spíš než bratr je to anděl strážný.
Pochopíte, proč to říkám.
Prosím o potlesk pro Ramóna Tamaya.
Bravo!
Ramóne, přidáš se k nám?
Marcusi, pomoz mi. Bude to vteřinka.
- Neštvi mě. - Potlesk pro mého tátu.
Ano.
Ramón je anděl strážný.
Každou noc jezdí po městě ve své sanitce.
A čeká na nebeské volání na pomoc bližnímu.
Tohle náš bratr Ramón dělá.
Zachraňuje životy.
A nečeká nic na oplátku.
Dělá to ze své nesmírné laskavosti.
A směřuje ho to k Bohu.
Chvála Pánu!
Teď jsme na řadě my.
Nebe nám dalo příležitost pomoct andělu na zemi.
Ale nejdřív, pokud mi to dovolíš, nebo spíš…
pokud to Pánu dovolíš, přivítáme tě do svého společenství.
Čas na koupel, Ramóne.
Přijmi ho, Pane.
- Amen. Aleluja! - Amen!
Pán ve své velké milosti rozhodl,
že dnešní sbírka nepatří jeho chrámu, ale jeho pozemskému andělu.
Ramónovi.
Nutně potřebuje operaci na záchranu svého citlivého a dobrého srdce.
Prý máš citlivý srdce.
Všechny vás zabiju.
- Aleluja! - Aleluja!
- Aleluja, bratři a sestry! - Aleluja!
PŮLNOČNÍ RODINA
INSPIROVÁNO DOKUMENTEM PŮLNOČNÍ RODINA
Postupuje se dle krizových plánů.
Podíváme se, jak reaguje armáda a občané.
Místní už jsou zapojení od začátku.
Tady máme některé z hrdinů, již pomáhali, poté co Mexiko zasáhlo zemětřesení.
Záchranáři, hasiči a vyprošťovací týmy znovu lidem ukázali,
že nejsou sami.
Mexičané i přes bolest dál…
Jste skvělá studentka.
Ráda tady vidím takové, jako jste vy.
S takovou chutí pomáhat druhým.
Opravdu, jsem na vás hrdá.
Děkuju, paní doktorko.
Dobře.
Můžete mi přečíst druhý odstavec článku 8?
„Přímé i nepřímé poskytování lékařské péče studenty
za jinými než studijními účely…“
Mám pokračovat?
Chápete, že bych vás teď mohla vyhodit?
Můj táta tohle dělá celý život.
V sanitce jsem strávila víc času než doma.
V jakém oboru chcete dělat, Marigaby?
Na pohotovosti.
Jste si jistá?
Podle mě máte na víc.
Mohla byste být například výborným kardiochirurgem.
Máte před sebou volbu.
Snadné, že?
Ona nežije jako já. Ona nebude hladovět, když se sanitkou seknu.
Pro ni je to snadná volba.
Ale jak dlouho potrvá, než se budeme moct vrátit?
Děkuju ti, sousede.
Lidi z úřadů se ještě nezjevili.
To tě překvapuje?
Nemůžu zpátky do práce. Nemůžu zpátky domů.
- A mám srdce v prdeli. - Víš, co by bylo fakt na hovno?
Bydlet se svou ex v domě jejího novýho chlapa.
To by bylo fakt k posrání.
- Víš, kdo za to může? - Kdo, Ramóne?
Tvá sestra.
Její skvělej nápad nás sem přivedl. To ona mámu prosila, ať nás ubytuje.
Rodino, jde se jíst.
Ta malá krysa.
- Kam jdeš? - Pryč odsud.
Marcusi?
Marcusi!
Ahoj!
- Tak oběd dobrej? - Jo.
- Přinesls mi něco? - Ne.
Ale párkrát jsem ti psal a volal.
Mám vypnutý zvuky. Musím dokončit histologii.
Navíc jsem dostala varování od doktorky Gómezové.
To je řitní svěrač?
- Varování? Co jsi provedla? - Nic. Co bych jí asi prováděla?
Vždycky se jí něco nezdá. I když děláš všechno dobře.
- Co je? Čemu se směješ? - Ničemu. Hele…
Chápu, proč jsi jí nechtěla říkat o té sanitce.
Lidem se nezavděčíš. Je to děs.
Už tak mě ta mrcha chtěla vykopnout a teď má to video.
A vytáhne studijní řád, ať prý přečtu článek 8.
- Chtěla mě ztrapnit… - Já ji mám rád.
Jestli máš rád tenhle typ lidí…
Občas je fakt protivná.
Ale jako děcku mi vyprávěla a tak.
Samozřejmě o lékařství, ale stejně.
Nestřílej si ze mě.
Nestřílím.
- Takže je to tvá máma? - Jo.
No co?
Nemá španělskej přízvuk.
Měls mi to říct.
Volá ti Raúl.
Copak?
Dělám úkoly. Promluvíme si později, jo?
Dobře. Fajn, pusu.
Čau.
- Takže někoho máš. - Nemám.
Je to rodinnej přítel a taky asistent doktora Ochoy.
Pomáhá nám najít místo, kde tátu budou ochotní operovat.
Operovat? Je v pořádku?
Jo, no víš…
Uvidíme, ale dík za optání.
- Fakt je to tvoje máma? - Jo.
Líbí se mi.
Co dalšího máme?
Artyčokový salát a zapékaný lilek.
Je to zdravý.
Lásko, vzpomínáš si na ty gorditas, cos nám dělávala?
Promiň. Leticie.
Musíš jíst netučnou a zdravou stravu.
Každou chvíli můžeš jet na sál.
Ramóne, nechtěl bys dnes pronést modlitbu?
- Radši skončím v pekle. - Ramóne.
Nevadí.
Tak tedy já.
Dobře.
U Tvého stolu si připomínáme, že Tvé slovo je cesta a Tvé tělo církev.
- Amen. - Amen.
- V sanitce zažívám míň stresu než tady. - Vodu?
Sex by vám šel, ale kondomy ne?
To si pište, že sex nám jde.
Řeknete nám, co to bude?
Na to je ještě brzy.
Ještě nevíme, jestli si to necháme.
Že?
Sice je tady potrat legální,
ale my tuto proceduru nenabízíme.
Nevadí.
To je jeho tep.
Nechám vás přemýšlet.
Můžete si zajet potratit do své země.
Hajzl jeden.
Najdeme jinýho doktora. Tohle je vůl.
Jak budeš chtít.
To máš fuk. Všude to bude stejný.
Problém je v tom, že jsem imigrantka.
A co budeš dělat, když si to necháme?
Víš, jak dlouho naši tvrdili, že tady jsme jen dočasně?
Že prý patříme jinam.
Jo.
Já fakt nechci…
přivést někoho na svět, jen aby se cítil stejně na hovno jako já.
Nallelyna přítelkyně, že?
Já jsem Marigaby. Ošetřovala jsem ji po zemětřesení.
Vyprávěla mi o tom. Nevím, jak ti poděkovat.
V pohodě.
Jak se jí daří?
Ujde to.
Je vzhůru, tak aspoň něco.
Chceš s ní mluvit?
Prosím.
- Jen do toho. - Tady.
Díky.
Nalle?
Ty moje hvězdo.
Pamatuješ si mě?
Hvězda? Jsem spíš černá díra.
To neříkej.
Pořád toho můžeš hodně dokázat.
To se ti řekne, když nejsi ležák.
Promiň.
Promiň, nemám náladu.
Díky za návštěvu.
To nic.
Odpočívej.
- Tak ahoj. - Díky za návštěvu.
Je na hovno, když ve snaze pomoct naděláte víc škody než užitku.
Občas se asi prostě něco podělá tak moc…
že už to nejde spravit.
Ne.
Co je? Řekla jsi, ať udělám totéž, co se zbytkem.
Já vím, ale máš sčítat, ne odčítat.
No dělej.
Je tupej po tátovi.
V sanitce se soustředím snáz. Můžu dneska jet?
Poslechni mámu. Zůstaň tady.
Kde je Marcus?
Asi tankuje do sanitky.
Oběd máš v kuchyni.
- Díky. - Pokračuj.
Mám hlad.
- Pak se vrať a dopiš to. - Jo.
Ahoj.
Ty plány na večer ti závidím.
Běž si dopsat úkol.
- Čau! - Čau!
A buďte opatrní!
- Proběhneme se? - Jasně.
Připravená trochu se nasvalit?
Všechno mě bolí.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak kde vězíš?
Ahoj.
Na křižovatce Viaducto a San Antonio hlásí 74.
Hromadná havárie.
Slyším, jedeme tam.
- Julio. - Vylez.
Máma nám o tobě řekla.
- A když už jsi tady, budeš makat. - Ne, zůstaneš tady.
Bude to humus.
- A co mám dělat? - Domácí úkoly.
Budeš hlídat sanitku.
Tátu namíchlo, žes utekl. To pro něj není zdravý.
- Zůstaň tam. - Nevystupuj.
Stůjte, stát.
- Jdeme pomoct. - Stát, není tam bezpečno.
Počkáme na zabezpečení vraků.
Vidíš to auto?
Potřebujeme pomoc.
Mari, Marcusi.
Náš kmotřík! Jak je?
- Jak se máš? - Ujde to.
Jak se má můj kámoš?
- Líp. - Ztloustl.
Nic nového.
Čeká na operaci. Kdy tam vyrazíme?
Počkáme na pokyn vyprošťovacího týmu.
Autobus projel na červenou a ten osobák ho naboural.
Připraveni?
Počkejte tady.
Jeden je uvězněný v autě, zaklíněný. Nahoře je další, a k tomu pár raněných.
Sakra.
Toho prvního, brácho?
- Co je? - Pak ti to řeknu.
Oblast nehody už je zabezpečená.
Teď budou z obou stran vyprošťovat raněné.
Vozy nejsou úplně stabilní, tak buďte opatrní. Situace je vážná.
Tak pohyb, pojďme.
Je tu málo místa. Potřebujeme pomoc s vyproštěním.
- Já půjdu, jo? - Opatrně.
- Máte ochrannou vestu? - Jo.
- A rukavice? - Tady.
Opatrně, žádné prudké pohyby.
Slyšíte mě?
- Je v bezvědomí. - Tak jo, vlezu tam.
- Cítím benzín. Dochází nám čas. - Jo, ale prostě tam musíme.
- Tu vestu, prosím. - Jistě.
Vezměte si tu deku.
Jdu dovnitř.
- Dej si pozor na střepy, Doktorko. - Sakra.
- Zdravím. - Objevil se zničehonic.
Marcusi, běž tam.
- Pomoz jim. - Jen klid.
Jsem tady.
Strejdo, v tom autobuse je jedna žena uvězněná za motorem.
Musíme je oba vyprostit současně.
- Dobře, zařídím to. - Díky.
- Vyprošťováci! - Zničehonic.
Klid, dostaneme vás odsud.
Moje noha!
Zdravím. Jak se jmenujete?
- Rebeca. - A kolik vám je?
Třicet.
Zdravím, já jsem Marcus. Záchranář.
- Pomůžu vám, ano? - Ano.
- Bolí vás něco? - Trochu hlava.
Co tady sakra děláš?
Ani se nehni, Julio.
Tak jo. Dýchejte, ano?
Nehýbat, prosím.
Zůstaňte v klidu. Dobře.
Jak to jde, strejdo?
Už to bude.
- Už máme všechno? - Ještě roztahovací kleště.
Pomozte mi tady.
Já už čekám na pokyn.
Na tři ji zvedněte.
Držím vás, položte se.
Pomozte mi.
Pomoz mi, brácho!
Podrž mu hlavu.
Drž mu krk a stlačuj ránu.
Jo.
Nepouštěj ho, kámo.
Nabourali jsme. Vezl jsem jednu ženu.
- V autě ještě někdo je? - Ano.
- Určitě? - Ano.
Nikoho nevidím.
- Honem! Vykrvácí! - Už můžeme?
- Ještě vestu a límec. - Hotovo!
Teď ten motor odtlačíme. Připravení?
Pohyb! Vytáhneme je současně!
Můžeme!
Tři, dva, jedna!
Teď!
Marcusi, hrozně krvácí!
Zdravím, jsem Marcus. Záchranář.
Panebože. Jak je vám?
Opatrně.
Vyproštěni a stabilizováni.
Naložte ho do tamté sanitky.
Ani můj přítel by to nezvládl líp.
Jsem na tebe pyšný.
- Marcusi! - Hej.
Mám strach.
Klid.
Julio! Do hajzlu.
Jak odsud vyklouzl?
Nemáme snad dohodu?
Kdybys ho líp znala…
Ale ty ho rozmazluješ.
Protožes nás ubytovala,
najednou máš právo mluvit do výchovy dětí, které jsi opustila?
Chtěla jsem zůstat v kontaktu, ale zachovat mír.
- Jenže ty hned přecházíš do defenzívy. - Klidně zítra odejdeme.
Všichni děláme, co můžeme.
My? Najednou jsme to „my“?
Víš co? Probereme to, až se uklidníš.
A buď bez obav.
Splatím všechno, co jste pro mě v tom vašem chrámě vybrali.
Ty a ten kazatelíček a to jeho: „Bůh je nad námi“.
Uklidni se, než si ublížíš.
Uděláme to jednoduše.
Hej, Doktorko.
To je pro tebe.
Hodně štěstí!
Tohle je Ramónův díl, tohle můj a zbytek odložím pro případ nouze.
Děláš si srandu? Ne, nech to pěkně tady.
Víš, co to je nouze? Na takovej fond se sahá až v nouzi.
Neutrácí se za blbosti, co nevyužiješ.
- Ty neumíš šetřit. - No jasně.
A co já? Dej mi aspoň na něco dobrýho.
Nedostáváš najíst nebo co?
Uhni, Julio. Šoupni se.
Chceš něco proti motání hlavy?
Jednou se mi to taky stalo.
Taky jsi omdlela?
- A on se tváří jako pan sebevědomej. - To není pravda.
- Ale v jednom kuse zvracel. - Dej mi pokoj!
Ale no tak!
První tři nehody byly hnus. Až jsem z toho blil.
- Ale nebrečel jsem, na rozdíl od ní. - Nepruď.
Může ze mě být záchranář?
Nevím. Nebude to lehký.
Je to celkem dřina, ale…
- Děláme si srandu. - Jsi talent.
Už jsi dělal s jehlami a vůbec.
8-31 v Narvarte. Slyšíte? 8-31 v Narvarte.
- Brácho. - Slyšíme, Carmen.
- Jedeme. - Na, ale je to tajný.
- Dobře. - Zasloužil sis to.
Jdeme makat. Kdo hodí šavli, platí večeři.
Kdo se poblije, koupí tacos. Jedeme.
Přidej!
Teď to bude jinak, synku.
Už se nikam nevyplížíš.
Nespal jsem. Ve škole mi to nepůjde.
Spát se přece musí!
Pojď.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Počkat, Julio Tamayo dovnitř nesmí.
Vidíš? Jdeme.
- Ne, stůj. - Pospěšte si.
Proč tam nesmí?
Promiňte, kdo jste?
- Jeho matka. - Promiňte.
Vezmu vás k řediteli. On už vám to vysvětlí.
Šlo by to?
Běž.
Honem!
Řeknu to takhle.
I kdybychom známkovali přestávky, propadl by.
Má velké problémy s chováním, jen se podívejte.
- Předepisoval jsi léky? - Já říkal, že sem nemáme chodit.
Napsali jsme jeho otci několik e-mailů, ale zřejmě ho to nezajímá.
Ne. Ramón nemá e-mail.
Dostali jsme na něj adresu
ramonpapa.pramedicos@hotmail.com.
V posledním e-mailu nám píše, že zvažujete
přehlásit Julia na školu, která pro něj bude vhodnější.
Kolik písniček jsme hráli, lásko?
Nechci s nima rapovat do konce života.
Proto chci někam pryč.
Odjedeme.
Nemáme prachy. Prvně musíme našetřit.
Něco pro tebe mám.
Ukaž.
Nech toho, dej pokoj.
Tak co to je?
Co to je?
Tlukot srdce.
Děláš si srandu? Kdy jsi to nahrál?
Tvý oči říkají, že brzy líp se budem mít.
Ty oči nikdy nelžou, tak si troufám snít.
Můj sen zašeptá a já nebudu lhát.
Mám tě děsně rád a ničeho, co nás čeká, nehodlám se bát.
Blbý?
Ještě to vylepším.
Jsi hroznej.
Co máš dneska v plánu?
Crisis.
Jen po boku tvým se nikdy nebojím.
A všem strachům svým se na odpor postavím.
Víš, že mě napadá, že není doba správná.
Ale už teď miluju to, co se v tobě skrývá.
Tady to máš.
Blbý, Crisis, co?
Rozhlídni se kolem, kde to stojíme.
Fakt chci vypadnout…
- Fakt chci vypadnout. - Kam?
Tamtím směrem. Na místečko, co připomíná postel.
Jestli potřebuješ studovnu, klidně ti dám klíče.
Odsud to máš blízko do školy, ne?
Zmlkni už.
Kdybys potřebovala pomoc s nervovou soustavou
nebo s anatomií, stačí říct.
Ztrácíte mě, doktore.
Mám skvělý knížky, co by se ti mohly hodit.
Jdu pryč.
- Fakt? - Fakt.
Ano?
Aha.
Kdy?
Jde o tvého tátu.
Jo, ano! Zamluv sál.
Může anesteziologa dělat Blondýna?
Výborně, tak už nám schází jen radiolog.
A kardiolog?
Rojas. Rojas je bezva. Jo, super.
Jo, zavolám mu.
Díky, děkuju moc.
- Tak co? - To byl kámoš z nemocnice.
Uvolnil se sál.
- Fakt? Na kdy? - Na dnešek.
V šest večer.
- Jo? - Díky, jo.
Dobře, potřebujeme několik věcí. Seženeš stent?
- Jo, už ho mám. - Dobře.
Máme asi tři hodiny na to nepozorovaně ten sál připravit.
- Dobře. - Musíš to tátovi říct.
- Jo. - Je připravený?
- Jo, drží dietu. - Dobře.
Ještě tohle…
Poslyš.
Beztak to víš, ale…
Je to prostý zákrok, ale táta je rizikový pacient.
Trpí nadváhou a hypertenzí.
Lidi s podlomeným zdravím operace špatně snášejí.
Mohl by při tom umřít.
Nebo klidně čtyři dny po zákroku kvůli pooperačním komplikacím.
Jo, já vím. Díky.
Zavolám mu.
Víš ty co?
ZÁCHRANNÁ SLUŽBA
Mému srdci nejvíc škodí ten jejich smích a hra na rodinnou idylku.
Vždyť už ji nemiluješ.
Upřímně, příteli.
Lety je hezčí než kdy dřív.
Ty jsi ale romantik. Stará škola.
Získám ji zpátky.
Ještě nepatřím do starýho železa.
- Na zdraví. - Na tvůj úspěch.
Tomasito.
Ještě jednu rundu a druhý chod.
A salát tady pro kamaráda.
- Hned. - Dobrý den.
Kamaráde, koukej, kdo jde.
Hej, Oscuro! Pojď sem!
- Řekni si o věštbu. - Ne.
- Chcete znát budoucnost? - Jistě, svou i jeho.
Vidím spoustu krve.
Záplavy krve.
Jeden z vás míří na druhý břeh.
Zatracenej Oscuro.
„Jeden z vás míří na druhý břeh.“
Do háje s ním.
Nezvedá to.
Já skončila v hlasovce.
Na, tohle jsme vybrali v kostele.
- Ještě jsme se nedovolaly. - Asi vím, kde je.
Kde?
- V Klinice. - V jaké?
KLINIKA
Hej, pane vrchní. Ještě jednu rundu, prosím vás!
Chci se tu zkárovat, než mi ráno bude hrozně zas.
Chci jen pít a pít. Chci jen pít a pít.
Ramóne!
Ahoj!
Ahoj! Moc rád tě tady vidím.
Poslyš.
Tenhle chlap tě pořád strašně moc miluje. Jen jí to řekni, kamaráde.
Proč to nezvedáš? A ty? Proč ani jeden nezvedáte mobil?
Venku tě čekají děti.
Sál je připravený a dneska jdeš na operaci.
Na operaci? Ne!
- Ne, kamaráde, to ne. - Nemůžou mě operovat.
Právě jsem si dal tacos a dva panáky tequily.
Tak na mě dýchni.
Dýchni na mě!
Jdeme.
Lháři.
Kamaráde…
Už dost, Ramóne.
Ty máš čekat venku.
Pojď, no pojď.
Marcusi.
Jedno mi slib, synku.
Copak, Ramóne?
Budeš se o tu sanitku starat jako o vlastní.
Bude z tebe skvělý raper.
Je ti dobře, Ramóne?
Julio, ty vychodíš střední.
Jen tak z tebe bude záchranář.
Jo, tati. Ale slib mi, že neumřeš.
Děda Gabino, stýc Florencio, všichni umřeli na nemocné srdce.
Nic ti slíbit nemůžu.
Ale ty mi můžeš slíbit, že budeš hodnej.
Marigaby.
Určitě z tebe bude skvělá doktorka.
Už dost, tati. Je to snadnej zákrok, to zvládneš.
Lety.
Ty víš…
že tě miluju celým svým srdcem.
Celým svým odepsaným srdcem.
Měla bys vědět, že když jsem líbal tu kámošovu sestřenici…
Tu zubatou?
- Nic to nebylo, jen pár pus. - Na to si nevzpomínám.
Nic nepředstírej.
Proto jsi od nás odešla.
Teď se to nehodí probírat.
Zkrátka přes všechny svoje chyby…
Dobře to dopadne.
Všechny vás nade všecko miluju.
Zdravím, jak se daří?
Můžete počkat tady. Budu vás informovat.
Jestli přežiju, změním se.
A získám tě zpátky.
Dobře to dopadne.
Můžeme?
Tam nesmíte.
Silvio, nech ji. Převlékne se.
- Je to medička, dohlédnu na ni. - Dobře, tak běžte.
První ročník?
Ano.
Máte v rodině lékaře?
Ne, pane doktore.
Pacient už tento zákrok potřebuje dlouho.
Bude zázrak, když přežije. Ještě týden a bylo po něm.
Dobře, máme dobrý výhled. Jdu na to.
Jakou tepnou vstupuji, slečno?
Radiální.
Co je největším rizikem tohoto zákroku?
- Trombóza. - A co ještě?
Restenóza v dané tepně a zástava srdce.
A nejzávažnější komplikace?
Nevím.
Intrakraniální krvácení, slečno.
To je vážná komplikace způsobená protisrážlivou léčbou.
- Jak se má rodina, pane doktore? - Dobře, jsou na dovolené.
OPERAČNÍ SÁLY
Prostupuji ateroskleromatickým plátem.
Stupeň kalcifikace plátu je vysoký.
Pokud pacient neupraví životní styl, jenom tu ztrácíme čas.
Zvládne to, mami.
Dobře, stent je na místě.
Co vy na to, Raúle?
Vypadá to dobře.
Tak vytahujeme.
Průtok krve dobrý.
Skvěle! Katetrizace proběhla úspěšně.
A teď ta druhá polovina, postoperační…
Co je?
- Frekvence? - 200.
- 210. - Tlak?
- Klesá. - Pulz?
- Nic. - Fibriluje.
Přivezte resuscitační vozík!
- Fibriluje. - Co mám dělat?
Studuju, můžu pomoct!
- Má zástavu. - Tati!
Odveďte ji.
Prosím, nech mě! Tati!
Vím, co dělat! Tati! Prosím!
Tati!
Defibrilátor na 200 joulů.
- Nabíjím. - Podávám adrenalin.
- Ven. - Nechte mě tady.
Počkejte venku. Jen klid.
Co se stalo?
Co je s tátou?
Jak to vysvětlit,
a přitom se nezhroutit?
Překlad titulků: Růžena Svobodová