Gyerünk!
Téged kerestelek…
A sivatagban…
Örömmel töltötted el…
A lelkemet!
És a szívem!
Szomjazik!
Hogy veled legyen…
Örökké!
Uram!
Ó, Uram!
Mi Urunk, vegyél magadhoz minket!
Ó, jó Uram!
Mi Urunk, vegyél magadhoz minket!
Ó, jó Uram!
Milyen jó érzés Istennel lenni!
Üljetek le, testvéreim!
Ma két fontos hírünk van számotokra.
Az első,
hogy akik vizet, ételt, háztartási cikket, szerszámot szeretnének felajánlani
a földrengés áldozatainak…
Már hét nap eltelt azóta, sok idő.
És még sok a teendő.
A kamion, az áldott kamion
egész este hatig odakint lesz.
Imádkozzunk érettük, testvéreim!
A Krónikák II. könyve 7,14 szerint:
„Ha népem könyörög hozzám, kedvemet keresi,
akkor meghallgatom az égből,
és meggyógyítom országát.”
Dicsőség az Úrnak!
A második bejelentenivaló pedig… Ám nem kevésbé fontos!
Van itt közöttünk valaki,
aki először látogat templomunkba.
Egy nagyon különleges személy.
Egy felvilágosult lény.
Egy testvér, ki elvesztette otthonát.
Ám Isten kegyelméből új otthonra lelt!
Dicsőség az Úrnak!
Ámen!
Több is, mint testvérünk, őrangyalunk.
Meglátjátok, miért mondom ezt.
Nagy tapsot kérek Ramón Tamayónak!
Bravó!
Ramón! Csatlakozol hozzánk?
Marcus, segíts. Csak egy percre.
- Ne szopass. - Nagy tapsot apukámnak!
Ez az.
Ramón valóságos őrangyal!
Minden áldott éjjel a várost járja a mentőautójával,
az isteni hívásra vár, hogy életeket mentsen.
Mert Ramón testvérünk ezt teszi,
életeket ment.
És semmit sem kér cserébe.
Csakis hihetetlen szívjóságból cselekszik.
Így kerül közelebb az Úrhoz.
Dicsőség az Úrnak!
Rajtatok a sor, testvéreim.
Itt az isteni alkalom, hogy egy földre szállt angyalon segítsünk.
Csak előbb, ha megengeded, vagyis
ha megengeded, Urunk,
közösségünkbe fogadunk.
Na, Ramón, jön a fürdetés.
Fogadd magadhoz, Uram.
- Ámen. Halleluja! - Ámen!
Isten az ő végtelen kegyelméből úgy határozott,
ma ne az ő háza kapja a perselypénzt,
hanem az egyik földre szállt angyala.
Ramón.
Akinek sürgős műtétre van szüksége,
hogy megmentsék az ő gyengéd, érző szívét.
A kicsi szívedet, Ramón.
Mindannyiótokat kinyírlak!
- Halleluja, Uram! - Halleluja!
- Halleluja, testvéreim! - Halleluja!
CSALÁD AZ ÉJSZAKÁBAN
A CSALÁD AZ ÉJSZAKÁBAN CÍMŰ DOKUMENTUMFILM ALAPJÁN
A hatóságok válságtervet léptettek életbe.
Beavatkozásra számíthatunk a katonaságtól és a lakosságtól egyaránt…
Mert a helyi lakosság nagyon is aktívan segít az utóbbi időben.
Íme néhányan a hősök közül, akik segítettek
a Mexikóvárost ért iszonyú földrengés után.
Mentősök, tűzoltók és mentőcsapatok
fogtak ismét össze a lakossággal,
nem hagyták őket magukra.
Nem adják fel a reményt…
Maga kiváló hallgató…
Örülök, hogy léteznek ilyen emberek…
Akik ennyire szívesen segítenek másokon.
Komolyan. Büszke vagyok magára!
Köszönöm, doktornő.
Hát jól van.
Felolvasná, kérem, a második bekezdés nyolcas pontját?
„Azon diákok, akik a tanulmányaikon túlmutató orvosi eljárásban vesznek részt,
közvetve vagy közvetlenül…”
Folytassam?
Tisztában van vele, hogy azonnali hatállyal elbocsáthatjuk?
Apám egész életében mentős volt.
Többet voltam a mentőben, mint otthon.
Melyik szakágat választja, Marigaby?
A sürgősségi ellátást.
Biztos benne?
Szerintem nagy dolgokra hivatott.
Például el tudom képzelni szív- és mellkassebészként.
Választania kell.
Könnyűnek hangzik.
Nem ő él velünk. Nem ő marad éhes, ha abbahagyom a mentőzést.
Neki ez választás kérdése.
De akkor mikor mehetünk végre vissza az épületbe?
Köszönöm, kedves szomszéd.
Az önkormányzatiaknak színét se látni.
És ez meglep, Ramón?
Nem mehetek dolgozni.
Nem mehetek haza.
Szétbaszódott a szívem!
Tudod, mi lenne még elbaszottabb?
Ha a volt feleséged új csávójánál kéne laknod.
Az lenne csak elbaszott, Ramón.
- De tudod, kinek a hibája az egész? - Kinek?
Hát a húgodnak.
Az ő pazar ötlete volt idehozni minket.
Anyátokhoz bekuncsorogni minket…
Fiúk, kész az ebéd!
Az áruló fattyát neki.
- Te meg hová mégy? - El innét.
Marcus?
Marcus!
Hé, Marcus!
Szia.
- Milyen volt az ebéd? - Jó.
- Hoztál nekem valamit? - Nem.
Pedig hívogattalak, meg írtam is.
Le van halkítva. Be kell fejeznem ezt szövettanra.
Amúgy Gómez doktornő figyelmeztetésben részesített.
Az ott bélizom?
Figyelmeztetett? Mit csináltál?
Semmit. Mit csinálhattam volna?
Neki mindennel baja van, még akkor is, ha jót tesz az ember.
- Mi az? Min nevetsz? - Semmin.
Figyu.
Megértem, ha nem akarod elmondani neki, hogy mentőzöl.
Az mindenki szerint szívás.
Ráadásul már így is ki akart rúgni a rohadék,
erre jött a videó.
Előhúzza a szabályzatot, hogy:
„Felolvasnád a nyolcast?”
- Direkt megalázott… - Én kedvelem ám Gómez doktornőt.
Hát, ha te az ilyenekre buksz…
Igaz, az agyamra tud menni.
De kis koromban moziba vitt, felolvasott…
Persze csakis orvosos meséket, de legalább mesélt azért.
Na, ne szívass már.
Nem is.
- Szóval… ő… az anyukád? - Igen.
Mi az?
Spanyol akcentusa sincs! Hogy?
Szólhattál volna.
Nézd. Raúl hív.
Mi újság?
Épp a házit csinálom. Beszéljünk majd… később?
Oké. Jó. Puszi.
Szia.
- Szóval van pasid. - Nincs.
Ő családi barátunk.
És dr. Ochoánál osztályos orvos.
Segít nekünk, hogy valahol kiírják műtétre apámat.
Mi van az apukáddal? Jól van?
Igen. Vagyis…
Majd elválik, de köszi az érdeklődést.
- Dr. Mamit komolyan mondtad? - Igen!
Kedvelem amúgy.
Mást nem kapunk?
Van articsókasaláta és sült padlizsán.
Egészséges!
Emlékszel, szívem, milyen finom húsos gorditát sütöttél?
Elnézést. Leticia.
Könnyű, egészséges ételeket kell enned.
Bármikor sor kerülhet a műtétre.
Ramón, lenne kedved ma neked mondani az áldást?
- Inkább kerülök pokolra. - Ramón!
Semmi baj.
Akkor majd én.
Oké.
Emlékezzünk, a te asztalodnál a te igéd az egyetlen út.
A tested testvériség.
- Ámen. - Ámen.
- Ennyire még a mentőben se stresszelek. - Kértek vizet?
A dugás jól megy, a védekezés jó szarul.
A dugás jól megy, abban biztos lehet.
Meg tudja mondani, hogy fiú vagy lány?
Azt még nem tudni.
Még nem tudjuk biztosan, hogy szeretnénk-e megtartani, vagy sem.
Ugye?
Bár a városban érvényben van az abortusztörvény,
mi nem végzünk ilyen beavatkozást.
Semmi baj.
Ez a magzati szívhang.
Hát akkor fontolják csak meg.
Ha abortuszt akar, menjen vissza, ahonnét jött.
Baszadék.
Kereshetünk másik orvost. Ez egy kretén.
Ahogy akarod.
Nem számít. Akkor is ugyanez lesz.
Miattam van… Csak mert bevándorló vagyok.
És mihez akarsz kezdeni egy gyerekkel?
Tudod, mióta mondják a szüleim, hogy ideiglenesen vagyunk itt?
Hogy mi nem ide tartozunk.
Na persze.
Nagyon nem szeretnék…
világra hozni valakit, hogy ő is hulladéknak…
érezze magát, mint én.
Ön biztosan Nalle barátnője, igaz?
Marigaby vagyok.
Én ápoltam a földrengés után.
Elmesélte, mit tett.
Nagyon-nagyon köszönöm.
Nincs mit.
Hogy van?
Megvan.
Magánál van, az is valami.
Szeretne beszélni vele?
Ha szabad.
- Parancsoljon. - Tessék.
Köszönjük.
Nalle?
Az én szupersztárom.
Emlékszik rám?
Sztár? Egy fekete lyuk lettem.
Ne mondjon ilyet.
Még mindig sokra viheti.
Könnyű ezt magának kívülről mondani.
Bocsánat.
Sajnálom, nincs ehhez kedvem.
Köszönöm, hogy eljött.
Semmi baj.
Pihenjen csak.
- Sajnálom. - Köszönjük, hogy jött.
Kurva élet, de szar, mikor segíteni akarsz,
de többet ártasz vele, mint használsz.
Asszem, van, ami ha egyszer tönkrement…
többé nem lehet jóvá tenni.
Ne, ne, ne!
Mi van? Te mondtad, hogy ugyanúgy csináljam, mint a többit!
Tudom, de most összeadni kell, nem kivonni!
Gyerünk, írd át.
Olyan hülye, mint az apja.
Ennél a mentőben is jobban tudok figyelni.
Beülhetek?
Hallgass az anyádra. Itt maradsz.
Sziasztok. Hol van Marcus?
Megtankolja a mentőt.
A konyhában van az ebéded.
- Kösz, anya. - Folytasd.
Megéheztem.
- Gyere vissza, írd meg a leckéd. - Jó.
Hé!
De jó programod van ma estére.
Fejezd be a házidat.
- Sziasztok! - Szia!
Csak ügyesen!
- Kocogunk egyet, drágám? - Jó!
Formába hozzuk a kisportolt testünket?
Olyan izomlázam van.
- Pá! - Pá!
Mi van már, banyek? Hol vagy?
Sziasztok!
A San Antonióról jelentettek 74-est a pályafelüljárónál. Vétel.
Tömegkarambol.
Vettük. Megyünk.
- Julio! - Gyere elő!
Anya megírta, hogy itt vagy.
Ha már itt vagy, hát dolgozz.
Nem, nem, nem. Maradj itt.
Ez ordenáré csúnya lesz.
- De mit csináljak itt? - A leckédet.
Őrizd a kocsit, pajti!
Apa rohadtul kiborult, hogy elszöktél. És ez nem tesz jót neki.
- Maradj itt! - Ne szállj ki!
Állj! Álljanak meg!
- Segíteni jöttünk. - Nincs biztosítva a helyszín.
Várjuk meg, amíg biztonságosan hozzájuk férünk.
Azt a kocsit nézd.
Kérünk még erősítést ide!
Mari, Marcus!
Keresztapa! Hát te?
- Hogy vagy? - Vagyogatok.
Hogy van az én compadrém?
- Jobban. - Nő a bele!
No fene!
Műtétre vár. Mikor kezdünk már?
Várjuk meg, mit mondanak a sürgősségiek.
A buszsofőr átment a piroson, a kocsi beleszállt.
Készen álltok?
Várjatok meg itt.
Van egy emberünk beszorulva a kocsiba. Fönt is beszorult egy, és sok a sérült.
Basszus!
Takarj.
- Mi baj? - Majd elmondom. Kuss.
A sürgősségiek biztosították a helyszínt.
Mindkét oldalról megpróbálják kihozni a sérülteket.
A járművek instabilak.
Óvatosan mozogjatok, súlyos helyzet, jó?
Csináljuk!
Túl szűk odabent!
Valakinek be kéne mászni a kiemeléshez.
- Megyek, jó? - Óvatosan.
- Kaphatok egy KED-mellényt? - Máris, doktornő.
- És kesztyűt is! - Erről.
Óvatosan, ne tegyen hirtelen mozdulatot.
Hall engem?
- Tökre nincs magánál. - Megnéztem, beférek.
Benzinszag van. Nincs sok időnk.
Tudom, de be kell mennem.
- Add be a mellényt, jó? - Persze.
Vegye magára a takarót.
Bemegyek.
Vigyázz, doki, tele van szilánkkal.
Basszus.
- Helló! - Egyszer csak itt termett.
Marcus, hess!
- Hátul sok a sérült. - Nyugi.
Fedezlek, bogaram.
Keresztapa, azt hiszem, a buszos hölgyet a kocsimotor szorítja be.
Egyszerre kell kiemelnünk őket.
- Oké. Intézem, bogaram. - Köszi, keresztapa!
- Kettős kiemelés! - Nem látszott.
Semmi baj. Szépen kiszedjük innen, jó?
A lábam!
Üdvözlöm, kedvesem. Mi a neve?
- Rebeca. - Rebeca, hány éves?
Harminc.
Üdv!
A nevem Marcus, mentős vagyok.
- Segítek, rendben? - Igen.
- Fáj valamije? - A fejem egy kicsit.
Mi a tökömet keresel itt?
Maradj ott, Julio!
Jól van, csak lélegezzen, jó?
Ne mozogjon, kérem.
Maradjon mozdulatlan. Így, ni.
Hogy álltok, keresztapa?
Majdnem készen.
Helyükön a szerszámok?
Hozzuk a feszítővágókat.
Segítsetek itt!
Én kész vagyok. Szóljatok!
Háromra emeljétek meg!
Fogom, dőljön csak ide.
Segíts kicsit.
Segíts már, töki!
Fogjad a fejét.
Tartsd a nyakát, szorítsd a sebre.
Rendben.
Fogjad, öcsi.
Karamboloztunk. Egy hölgy ült velem a kocsiban.
- Van még valaki a kocsiban? - Igen.
- Biztos benne? - Igen.
Nem látok itt mást.
- Siessetek, elvérzik! - Hogy álltok?
- Még a mellényt, nyakmerevítőt. - Itt kész vagyunk!
Kész vagyunk a motorral. Készen álltok?
Mehet! Egyszerre emeljétek ki őket!
Kész!
Egy, kettő, három!
Rajta!
Marcus, nagyon vérzik!
Helló, Marcus vagyok, mentős.
Atyaég. Jól van?
Vigyázzatok!
Kiemelés kész, áldozatok stabilizálva.
Oda, abba a mentőbe vigyétek!
A compadrém se csinálhatta volna jobban.
Büszke vagyok rád, bogaram.
- Marcus! - Hé.
Félek.
Nyugalom.
Julio! A picsába.
Hogy szökhetett ki a mentőbe?
Nem ebben állapodtunk meg.
Tán ha jobban ismernéd…
Te viszont elkényezteted.
Most csak mert befogadtál,
már beleszólhatsz, hogy nevelem a gyerekeket?
Akiket elhagytál!
Én tartani akartam veletek a kapcsolatot, de csakis békésen.
Te folyton védekezni kezdesz.
Ha akarod, holnap már itt se vagyunk.
Mindent megteszünk, amit csak tudunk.
„Megteszünk”? Most már így, többes számban?
Tudod, mit? Majd akkor folytassuk, ha lehiggadtál.
És ne aggódj ám!
Az utolsó fityinget is visszafizetem, amit a templomban összekalapoztatok
azzal a te kis papocskáddal! „Isten segedelméből!”
Nyugodj már le, még kárt teszel magadban!
Nem kell a szőrszálhasogatás.
Hé, doki!
Ez a tiéd.
Apád-anyád ide jöjjön!
Ez Ramóné, bár nincs itt.
Ez az enyém, és valamit félrerakok vész esetére.
Ez komoly?
Most viccelsz? Azt hagyd csak ott!
A vészhelyzet szerinted viccnek hangzik? A vész, az vész.
Nem olyanra költjük, amit nem használunk.
- Nem tudsz takarékoskodni. - Felőlem.
És nekem? Nekem is adjatok nasira valót.
Nem kapsz eleget enni?
Vigyázz, Julio. Menj már arrébb!
Kérsz valamit szédülés ellen?
Egyszer velem is előfordult.
Te is elájultál?
- Ő is hiába hordja így fenn az orrát… - Nem is igaz.
- …régen egyfolytában okádott. - Hagyjál már!
Ne izélj már, hallod!
Az első három balesetem csúnya volt.
El is hánytam magam.
Viszont sose bőgtem, mint a nővéred.
Nyasgem!
Belőlem is lehet mentős?
Nem tudom. Nehéz dolgod lesz.
Rohadt durva bír lenni, de…
- Csak viccelünk. - Kurvára tehetséges vagy!
Már injekciót is adtál. Vágod az egészet.
8-31-es a Narvartéban.
Halljátok? Van egy 8-31-as a Narvarte negyedben.
- Figyu, öcsi. - Vettem, Carmencita.
- Máris megyünk. - Nesze, de titok.
- Rendben. - Kiérdemelted.
Munkára! Aki elhányja magát, fizeti a vacsit!
Az állja a tacót, aki okád! Gyerünk.
Igyekezz!
Mostantól másképp lesznek a dolgok.
Eszedbe ne jusson még egyszer meglógni.
Nem aludtam. Nem fogom bírni a suliban.
Aludni pedig muszáj!
Gyere.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Várjunk csak. Julio Tamayo nem mehet be.
Na látod? Menjünk.
- Ne, ne, ne. Megállj! - Gyerünk!
Hogyhogy nem mehet be?
Elnézést, ön kicsoda?
- Az anyja vagyok. - Ó, bocsásson meg!
Odakísérem az igazgatóhoz, majd ő mindent elmagyaráz.
Parancsoljanak.
Nyomás.
Igyekezzetek!
Hogy is mondjam?
Még ha a szünetre kapnának jegyet, akkor is megbukna.
Komoly magaviseleti gondok vannak vele, mint ön is láthatja.
Gyógyszereket írtál fel?
Mondtam én, hogy ne jöjjünk be.
Többször jeleztük e-mailen az édesapjának,
de úgy tűnik, nem izgatja.
Ramónnak nincs is e-mail-címe.
A következő e-mail-címet hozták tudomásunkra:
ramonpapa.paramedicos@hotmail.com.
És a legutóbbi levelében azt írja, épp azt fontolgatják,
hogy Juliót érdeklődésének megfelelőbb iskolába íratják át.
Hány számot nyomtunk le, szépségem?
Nincs kedvem egész életemben ilyen arcokkal rappelni.
Ezért mondom, hogy menjünk innen.
Költözzünk el!
Nincs semmi pénzünk. Előbb gyűjtsünk rá.
Mutathatok valamit?
Na, muti…
Elég. Hagyjál!
Mi az?
Mi ez?
A szívverése.
Viccelsz? Ezt mikor vetted fel?
Hogyha szemedbe nézek Látom, minden jobb lesz veled
Szemed soha nem hazudik Álmodni is nagyot merek
Azt suttogja tekinteted, nem hazudok
Érted élek-halok És bármi jön is, veled vagyok!
Nagyon béna?
Még javíthatok rajta.
Seggfej.
Mit csinálsz ma?
Crisis.
Sosem hagylak magadra Önérzetből alább adok
Nincs szörny, ki legyőzhetne Élethosszig hadakozok
Ami a szívemen, a számon Talán nem jókor, belátom
De máris szeretem, imádom Aki benned van, alig várom
Na, tessék!
Nagyon gáz, mi?
Csak nézd meg, hogy állunk Ahogy állunk
Úgy elmennék…
- Tényleg úgy szeretnék elmenni. - Hova?
Van ott egy hely, ami teljesen olyan, mint egy ágy.
Kaphatsz kulcsot, ha kell egy hely tanulni.
Az iskoládhoz is közel lakom, nem?
Fogd már be.
Ha kéne egy kis felkészítés idegrendszerből
vagy anatómiából, én segíthetek.
Ezt meg se hallom, doktor úr.
Van pár remek könyvem, aminek hasznát vehetnéd.
Már megyek is.
- Igazán? - Igazán.
Halló?
Igen. Igen?
Aha.
És mikor?
Apukádról van szó.
Rendben, igen! Foglalják le a műtőt!
Lehetne Szöszi az altatóorvos?
Nagyon jó. Akkor már csak egy radiológus kell.
És a kardiológus?
Rojas. Rojas príma lesz. Igen, remek.
Igen, majd felhívom.
Köszönöm. Köszönöm szépen.
- Mi az? - A kórházból hívott a barátom.
Felszabadult egy műtő.
- Tényleg? Mikor? - Még ma.
Este hatkor.
- Jó lesz? - Köszönöm. Jó lesz.
Oké. Kelleni fog egy-két dolog. Tudsz szerezni sztentet?
- Igen. Már meg is van. - Oké.
Nagyjából három óránk van
észrevétlenül előkészíteni a műtőt.
- Oké. - Apukádnak is szólni kell.
- Igen. - Készen áll?
- Igen. Diétára fogtuk. - Oké.
Ezt felveszem…
Figyelj.
Tudom, hogy tudod, de…
Hiába egyszerű a beavatkozás, apád magas kockázatú beteg.
Túlsúlyos, és magas a vérnyomása.
A rossz fizikumú betegek rosszul bírják a műtőasztalon.
Előfordulhat, hogy meghal közben.
Vagy négy nappal, akár egy hónappal később egy komplikáció miatt.
Igen, tudom. Köszönöm.
Felhívom!
Hallod, compadre?
MENTŐ
Az én szívemnek az tesz be igazán, hogy kiröhögnek,
és adják a tökéletes családot.
Azt hittem, már túl vagy rajta.
Őszintén szólva, compadre,
Lety szebb, mint valaha.
Hogy te milyen régi vágású romantikus vagy, compadre!
Azért is visszaszerzem.
Még nem mondtam le róla.
- Csin-csin! - Erre igyunk!
Tomasito!
Még egy kört, légy szíves, és a második fogást.
A cimborámnak pedig egy salátás tacót.
- Máris. - Jó napot!
Compadre, odass, ki van itt!
Hé, kuruzsló! Gyere csak ide!
- Jósoltass vele! - Ne, ne, ne!
Jósoljak önnek, uram?
Jósolj! Mindkettőnknek.
Sok-sok vért látok.
Rengeteg vért.
Egyikőjük átkel a túloldalra.
A rohadék kuruzsló!
„Egyikőjük átkel a túloldalra.”
A kurva kuruzslója!
Nem veszi fel.
Hangpostára irányít.
Tessék. Itt a templomban gyűjtött pénz.
- Még mindig nem érjük el. - Tudom, hol lehet!
Hol?
- A Klinikán. - Milyen klinikán?
A KLINIKA
Szépen kérlek, csapos Még egy kupicával adj nekem
Be akarok rúgni Ne főjön, hanem fájjon a fejem
Hadd vedeljek végre Hadd vedeljek végre
Ramón!
Szevasz!
Hát szevasz! Örülök, hogy látlak.
Figyu!
Ez a fickó még mindig fülig szerelmes beléd. Mondd meg neki, cimbora!
Miért nem veszed fel?
Meg te se! Miért nem veszitek fel a telefont?
Odakint várnak a gyerekek.
Előkészítették a műtőt, ma fognak megoperálni.
Operálni? Ne, ne, ne!
- Ne, cimbora. Nehogy! - Ma nem műthetnek meg.
Most vertem be két tacót meg két tequilát.
Lássuk! Lehelj rám!
Lehelj rám!
Gyerünk!
Hazug.
Compadre…
Elég már, Ramón!
Megmondtam, hogy odakint várjál.
Indulás. Gyerünk!
Marcus!
Egyet ígérj meg, fiam.
Mit, Ramón?
Hogy úgy vigyázol a mentőre, akár az életedre.
Híres rapper válik belőled.
Jól vagy, Ramón?
Julio, neked le kell érettségizned.
Csak úgy lehet belőled jó mentős.
Igen, apa. De ígérd meg, hogy nem fogsz meghalni.
Gabino nagypapa, Florencio bácsi…
Őket is a szívbaj vitte el.
Nem ígérhetek semmit.
Te viszont megígérheted nekem, hogy jó leszel.
Marigaby!
Biztos te leszel a világ legjobb orvosa.
Elég már, apa. Ez egy egyszerű műtét, nem lesz semmi bajod.
Lety!
Hisz úgyis tudod…
Hogy teljes szívemből szeretlek.
Teljes, elbaszódott szívemből.
Tudnod kell, hogy mikor megcsókoltam a haverom unokahúgát…
A kapafogú nénit?
Más nem volt, csak két puszi!
Nem is emlékszem erre.
Ne tettesd már, hogy nem.
Emiatt hagytál el minket.
Nem pont most kéne ezt megbeszélni.
Tudnotok kell, hogy hibáim dacára…
Nem lesz semmi baj.
Ti vagytok életem szerelmei.
Jó napot! Üdvözlöm.
Itt várjanak. Majd tájékoztatjuk önöket.
Ha túlélem, meg fogok változni.
És visszaszerezlek.
Minden rendben lesz, Ramón.
Mehetünk?
Ön nem mehet be.
Silvia, hagyja csak. Bemosakszik ő is.
Orvostanhallgató, ügyelek rá.
Rendben. Menjen csak.
Elsőéves?
Igen.
Van más orvos is a családban?
Nincs, doktor úr.
Már jó ideje meg kellett volna műteni a beteget.
Csoda, ha túléli. Még egy hét, és vége lett volna.
Oké. Tiszta a kép. Indulok fölfelé.
Milyen behatolás ez, kisasszony?
Radialis behatolás.
Mi az eljárás leggyakoribb kockázata?
Trombózis.
És még?
Az érintett artéria kiújuló szűkülete, szívleállás.
És mi a legsúlyosabb komplikáció?
Nem tudom.
Intrakraniális avagy koponyaűri vérzés, kisasszony.
Igen súlyos, a trombocitagátló kezelés okozta komplikáció.
Hogy van a családja, doktor úr?
Jól. Egyébként éppen nyaralnak.
MŰTŐK
Figyeljen. Most haladok át az atheromás plakkon.
Jelentős mértékű meszesedés okozza a szűkületet.
Ha a beteg nem változtat az életmódján,
mi hiába is vesződünk vele.
Rendbe fog jönni, anya.
Oké. A sztent már a helyén.
Mit szól, Raúl?
Remek, doktor úr.
Most húzzuk kifelé.
A keringés rendben.
Nagyszerű! Sikeres volt a katéterezés.
Na most a posztoperatív szakasz a másik 50%…
Mi történt?
- Szívfrekvencia? - Kétszáz.
- Kétszáztíz. - Vérnyomás?
- Süllyed. - Pulzus?
- Nincs. - Fibrillál.
Sürgősségi kocsit azonnal!
- Fibrillál. - Hogy segíthetek?
Medika vagyok, hadd segítsek!
- Szívleállás. - Apa!
Vigyék ki innen!
Hadd maradjak, kérem! Apa! Apa!
Tudom már, mit csinálok, apa! Apa, kérem, apa!
Apa!
Defibrillátort 200 joule-ra.
- Töltöm 200-ra. - Kap egy milligramm adrenalint.
- Kifelé! - Hadd!
Itt várjon. Nyugodjon le.
Mi történt Ramónnal?
Mi történt apával?
Hogy mondhatnám el…
anélkül, hogy összeomlanék?
A feliratot fordította: Speier Dávid