Ma ei tee nalja. Järgmise kuuli saate teie.
Rahune.
Me tulime ohvrit päästma.
See on kõik. - Ta on palju verd kaotanud.
Siin ei saa midagi teha, peame ta kaasa viima.
Ma räägin tõsiselt. - Kui ta sureb,
kahetsed seda elu lõpuni.
Laske meil ta ära viia.
Palun. - Ramón.
Ramón.
Isa, palun ära lähene.
Te ei taha ju vanglas mädaneda, ega?
Te ei kujuta ette, milline elu seal on.
Ära õpeta mind, paksperse.
Väljas on liiga palju inimesi.
Pea suu!
Mu õde ja isa on seal.
Tahan teada, mis toimub. Kapten! - Kohtadele!
Ta sureb, süda seiskub kohe.
Me peame midagi tegema. Palun.
Näed?
Palun.
Minu süü, tema pole seotud.
Ole vait! See on mu isa juveelipood. - Mida sa teed?
Aga sina? Idioot!
Tule. Aita mind oma kolleegiga, eks?
Ta aitab mind lihtsalt, sobib?
Tule.
Hoia seda siin. Kindlalt, eks? - Kas nii?
Jah.
Ei-ei.
Su isa on väljas.
Päriselt?
Sa oled…
tema jaoks kõige tähtsam.
Käi persse. Sa ei tunne mu isa.
Ta on mölakas.
Ära tule mulle jama ajama.
Mida perset sa teed?
Ei, Ramón! - Lase ta lahti!
Tuld!
Relv käest!
Viska see käest! Kohe!
Marigaby? Doktor?
Kõik kombes? - Jah, aita isa.
Kus ta on? - Seal.
Ramón? Paps, on sul kõik hästi?
Mis juhtus?
Saan hakkama. Aita õde. - Kindel?
Jah. - Olgu.
Kuul väljus, kõik saab korda.
Hinga.
Pätt.
Kuulge, kuhu te enda arust lähete?
Tüdruk on meie jagu. - Olime siin esimesena, ta tuleb meiega.
Marigaby, las nad lähevad.
Me ei ole raisakotkad. - Tõsiselt, Ramón?
Tubli töö. Kõik valmis?
Jah. - Hea töö, sitapead.
Persevestid.
Kõik kombes? - Jah, vennas.
Tõmbame. Nüüd. - Nõnda.
Olen öelnud, et konksud lähevad varsti katki.
Ta ei hinga.
Vererõhk 90-30. Ta on minekul.
Trendelenburgi asendisse. - Seda ei tehta enam.
Pane ta Trendelenburgi asendisse. Kohe.
Vajuta gaas põhja, mees!
Kohe, doktor.
Kiiremini enam ei saa.
Kuradi kuradi kurat…
Naine jäi ellu!
Kes? See politseinik? - Jah!
No kurat! - Palju õnne, doktor.
DOKUMENTAALFILMI „MIDNIGHT FAMILY“ AINETEL
Pole võimalik.
Kas nad plaksutavad sulle?
Jah, nad pühendasid linastuse mulle.
Kõige selle juures oli parim asi mõistmine, et ma pole üksi.
Ma saan aru.
Tead, mis? Sa oled õnnelik naine.
Su neiu armastab sind pööraselt.
Sul on õigus.
Ja su kaasnäitlejad näivad nii toredad.
Ja sa leidsid maavärina ajal uue sõbra.
Aitäh sulle.
Mille eest? - Kõige eest.
Mu näitlejanna.
Ja sina?
Mis minuga on?
Mina ei tea. Räägi mulle midagi.
Aga mitte meditsiinist. Vii mu mõtted mujale.
Olgu siis. No…
Mida sulle rääkida?
Kuidas südameasjades läheb?
Ei no…
Keskhaiglas on üks arst.
Aga mitte Bernie.
Kohtusin temaga, sest sattusime sinna kiirabiautoga tihti.
Hakkasime salaja käima.
Aga varjamine on meile vist rutiiniks saanud.
Asi ei edene. Ma ei teagi.
Aga…
Mida sa temalt tahaksid?
Mida ma tahan?
Jessas, seda ei küsi ma vist endalt kunagi.
Aega ju pole ja…
Ja see on ka üsna hirmutav, eks? Mõelda, et sa tead, mida tahad.
Kas ta seda näitas?
Näitas. - Võrratu, eks?
Tahan juba filmi näha. See näib nii äge.
Aitäh. - Äkki tõmbad need ette tagasi?
Kas valutab jälle? - Ei.
Ära pisenda seda, kallis.
Valgus ja helid panevad tal pea valutama.
Kõik paneb.
Minu arust peaksime arstile rääkima, aga Nalle on põikpäine.
Jäta, see on kindlasti tühine asi.
Kasutan ju nii palju ravimeid. Võtan lihtsalt aspiriini.
Mida sina arvad? Kas peaksin haiglasse minema?
Ära üldse räägigi.
Sulle kukkus ju terve hoone peale.
Aga tead, mis on parim ravim?
See. - Armastus.
Ma olen su parim ravim.
Nii moosine.
TARINDITE KONTROLL
Kui pikk?
Tere.
Kas ootaksite mu kabinetis? - Olgu.
Ma tulen kohe.
Jätsin telefoni autosse.
Marigaby.
Ära ole selline. Palun räägime.
Milleks? Et mulle teeneid nina alla hõõruda?
Jah, ma olin mölakas. Ma tean.
Aga sina ära nii käitu. Sa oled minust parem.
Ma muudkui helistan sulle. Palun räägime.
Nende vahel on raudselt midagi.
Kena mees, eks? - Väga nägus.
Vähemalt teame, et Marigabyl on hea maitse.
Võrratu maitse.
Mine räägi nendega.
Sul võib näkata.
Mul on tõsi taga.
Kas teeme asja ametlikuks?
Me võime seda teha.
Las teevad, mida tahavad. Ta pole ju minu pruut.
Ole nüüd, mees. Ta meeldib ju sulle.
Võitle ta eest.
Äkki on nad riius?
Tead küll.
Lähen loengusse. Räägime.
Mõtle sellele. Räägime hiljem.
Mida kuradit?
Ma ei teadnud, et Julito näeb halvasti.
Ta pole iial kurtnud.
Ma olen kohutav isa.
Oled ikka tobu.
Ent nüüd vajab ta meid mõlemat ning oma õde ja venda.
Aga…
Ma mõistan. Nad on minu peale vihased.
Räägime praegu Julitost.
Lepime kokku, et kui meie tööl oleme,
on ta sinu juures ja… - Jah.
Ja meie suhtleme omavahel. Eks ole? - Jah.
Ja üritan olla viisakam ka selle…
Kas ta meeldib sulle vaid seetõttu, et ta on sale?
Jäta, Ramón. Jälle see jutt?
Päriselt ka, palun lõpeta.
Tean, et olen muutunud.
Tead, kuidas ma seda mõistsin?
Üks teismeline kutsus mind paksperseks.
Ei! Päriselt?
See oli õudne tunne.
Ja läks veel hullemaks, kui ma peeglisse vaatasin.
See ongi tõsi.
Ma olen tõepoolest paksperse.
See-eest oled sa alati sarmikas olnud.
Mis on?
Mida me teeme?
Pean restorani tagasi minema.
Ma tean. Ja mina pean korterit remontima.
Mis siis nüüd?
Vaata.
Käisime sellel pingil musitamas. Mäletad?
Ei.
See on meie laul. - Ei-ei.
Ma aimasin seda, kohe kui sa mu siia kutsusid.
Ütlesid, et see on neutraalne paik. Ei ole.
Tantsime?
Ei, Ramón. Tõsiselt. Ei, Ramón.
Ma räägin tõsiselt. Nii ei sobi.
See pole ju nii suur asi.
Seda ma usun. - Anna andeks.
Serenaadi laulsid sa mulle vaid siis, kui minu kätt palusid.
Ja vaata, mis kõik juhtuma pidi, et sa seda uuesti teeksid.
Anna andeks. - Ramón.
Anna andeks. - Tõsiselt.
MEHHIKO TÖMPSUUD
Mis teeb kodust kodu?
Igatahes mitte koht ise ega asjad, mille me seintele riputame. Eks ole?
Ehk siis see, millega me oma elu täidame.
Ma ei tea. See kõlas nii sentimentaalselt.
Ma hakkan vist temasse armuma.
Mul on kanget kohvi.
Kas sa mängid kitarri? - Üldse mitte.
See on mu ema oma.
Ei. - Ausalt.
Dr Gómez mängib kitarri? - Mängib jah. Ausõna.
Lahe.
Lapsepõlves laulis ta mulle Cecilia Toussainti lugusid.
Tead teda, eks? - Ei tea.
Ta on Mehhiko Patti Smith.
Kes? Smith?
Sa ei tea ka Patti Smithi?
Ei. - Pagan.
See on Cecilia Toussaint.
Saage tuttavaks. See on tema lugu. - Laula mulle.
Kitarr on pisut häälest ära. Laul käib nii.
Kiirtee…
Üks hetk.
Olen nii pikalt Sõitnud sellel kiirteel
Võid nüüd lõpetada. - Kitarr on lihtsalt häälest ära.
Mõistan, aga pole viga.
Pitsale! - Ma tulen kohe.
Ootan siin.
Üks hetk.
Näe, minu osa on siin. - Palju maksis?
Tahan ananassi.
Kas sa kastme tõid?
Pisut söestunud, aga söödav…
Tänu Jumalale, restoran kasvab aeglaselt, kuid kindlalt.
Kuidas siis muidu, su toit on imeline.
Muide…
Võta.
Palju pole, aga midagi siiski.
Ma ei tee seda süütunde leevendamiseks.
Ma tahan seda teha, kuna mul on see võimalus ja…
ja mul on nüüd isiklik vara, mida jagada.
Ema.
Kui sa lahkusid…
Kas asi oli mu ristiisa nõos?
Arvad tõesti, et ma lahkusin, kuna su isale meeldib flirtida?
See tegi mulle haiget.
Aga…
mul olid teised põhjused.
Väga isiklikud. - Millised?
Noh, ma…
Ma olin ahastuses, kogu aeg.
Muretsesin teie kõigi pärast ja…
hakkasin iseennast kaotama.
Ema!
Marcus võttis päeva vabaks. Ta läks peole.
Kas ma võin tööle minna, bossi aidata?
Ei. - Palun.
Marigaby.
Täna oleme kahekesi.
Muide, meie hoone vaadati üle. Saame tagasi kolida.
Me kõik.
Luba ikka, ema. Homme on laupäev, Marcus ei saa ka siis tööd teha.
Ta harjutab ju lihtsalt homseks.
Minult ta luba ei küsinud, lihtsalt teatas.
Nagu neil nüüd kombeks.
Mis üritus see on?
Marcus ja Cris osalevad hiphopilahingus.
Kui lahe. - Kas Marcus ei rääkinud?
Ei.
Võileivad, kullake. Võta.
Aitäh, emps. - Tšau.
Tule, poisu.
Eluga.
Küllap Marcus unustas. - Jah, ilmselt.
Me läheme koju tagasi.
Kas võin siis tööle minna?
Ei! - Ei!
Väga lahe. Jätka samas vaimus.
DJ, lase muusikat!
Lammutame mõnuga!
Ja see käib nii, jou
Milleks istuda, kui õlut on veel?
Su viisakustele Ma kohe lõpu teen
Olen kiskja Vahel saakloomana põgenen
Läheme välja tänavatele Teadmata, kas naaseme
Mees, tõsiselt, ära teda päris ära söö. Nii oma sõbrale tere ütledki?
Anna andeks. Kuidas elad? - Mis teoksil?
Kõik kombes? - Kas ootate juba esinemist?
Igatahes, mees.
Kuule. Üksinda?
Ainult sel korral, ausalt.
Aga kes on homme meie salarelv? No kes?
Ma luban. - Mine juba.
Tehke häält! Minu poolt kõik. Loodan, et teil oli äge õhtu.
Aplaus El Cuervole!
Jah, veel, veel.
Väga hea.
Ja veel suhu! - Sitapea rikub kõik ära.
Ütle, kas keppisid seda meest. Ma saan aru.
Kuulge, seal kakeldakse.
Kas sa tegid seda, libu?
Rahune. - Panid teda?
Kuule, sitapea! Rahune maha! - Lase ta lahti!
Jäta rahule! - Hoor, libu, neetud lirva.
Aitab küll! Jäta järele! - Mõrd!
Lase lahti! - Tahad, et lasen lahti?
Pane see käest. - Sa oled hoor. Libu.
Tahad, et ma end tapan, lirva?
Kas tahad, mõrd?
Sa hirmutad mind. Aitab. - Hirmutan? Ma sul hirmutan, libu!
Sa ei meeldi kellelegi, oled üksi. - Pea suu!
Rahune. - Sina hoia eemale.
Tahad ka seda maitsta? - Rahune, pane see käest.
Ah peaksin selle käest panema?
Rahu, kallis. Seisame siin. - Juan!
Ta on ju lihtsalt üks tüdruk. - Või et tüdruk!
Hei!
Marcus! - Püsi paigal!
Rahunege. - Mölakas oled.
Hei.
Palun ära tule lähemale. - Rahune.
Kõik on hästi. Rahu.
Vajad sa midagi? Kas helistan kellelegi?
Räägi minuga.
Teisi usaldades tõmbad vaid häda kaela.
Ta lubas mind hästi kohelda.
Miks kõik nii perses peab olema?
Aga miks sa selle sitapeaga koos oled?
Ta lubas aidata mul kodust põgeneda.
Ära tule.
Olgu. Rahune.
Kõik on hästi, eks? Kõik on kombes.
Ka mina olen tahtnud siit ammu põgeneda.
Miks inimesed väidavad, et armastavad, kuid kohtlevad sitasti?
Nad on värdjad.
Aga kõik saab korda. Eks?
Rahune. Lähme siit ära.
Ma aitan sind. Eks?
Cristina.
Oota pisut.
Kõik kombes? - Jah.
Saada ta minema. - Ausalt. Kõik on hästi. Oota pisut.
Tule, räägime kusagil mujal.
Lähme. Kõik saab korda.
Tule. Läheme siit minema.
Kõik kombes?
Jah, lähme.
Tüdruk! Ei, ära hüppa!
Ei!
Ei! Mida kuradit?
Laske läbi!
Laske läbi. - Vaata ette!
No kurat. Laske mind läbi!
Palun minge eemale, ma olen parameedik.
Palun minge eemale.
Palun mine eemale. Eemale, kurat!
Minge eemale! Estopas, aita.
Olgu, rahvas, minge nüüd eemale.
Olen Marcus, parameedik. Ma tulin sulle appi.
Doktor? Ma olen peol, üks tüdruk kukkus…
Mul on sind kohe vaja.
0-84, doktor!
Vanas tehases, kus me pidu peame. Colonia Obreras.
Palun tule ruttu!
Crisis, tule. Tule.
Ma vajan su abi. Eks?
Ta ei tohi magama jääda. Räägi temaga, ära lase uinuda.
Vajan kahte nokamütsi. - Olen siin.
Estopas, tule.
Otsi mulle kaks nokamütsi, midagi sidumiseks ja üks pusa. Eks? Kähku.
Anna oma kaelarätt.
Sa oled tugev. Väga tugev, kullake.
Crisis, aita.
Kõvemini.
Cuervo, tule siia. Istu. Kuula nüüd. Võtad ta õlast kinni.
Teise käe paned siia. Selge?
Loen kolmeni, siis pöörame teda. Eks?
Peame teda pöörama.
Üks… - Kaks, kolm.
Ma tean, et valus on.
Sa oled väga tugev.
Pane telefon ära! Jumal küll. - Sitapea selline!
Võta mu käsi.
Kurat. Kõrv jookseb verd.
Persse. Anna nüüd müts. - Ära jää magama, kallis.
Ära lase tal uinuda.
Kullake, ma olen siin.
Ära jää magama. Jää minu juurde. Hoia käest.
Hoia mul käest kinni.
Näita taskulambiga tuld, liigu siit niimoodi üle. Eks?
Sõbrake, ära kaota teadvust.
Olgu. Üks, kaks, kolm.
Ära uinu!
Paneme talle midagi peale.
Ükskõik mida.
See sobib.
Kurat võtaks, ära jää magama!
Doktor? Ma ei tea, mida ma tegin. Ma ei pööranud teda vist õigesti.
Silmade ümbrus on sinine. - Marcus!
Ära lase tal uinuda!
Sinikad silmade ümber, veri, koljuluumurd.
Ära jäta meid. Eks ole? Jää siia.
Cris, Marigaby tuli. Too ta siia, eks?
Minge eemale, kiirabi tuli! - Laske läbi!
Siia!
Kiirustage.
Ta sureb.
Laske nad läbi!
Mis toimub? - Vaata kõrva.
Kahtlustan koljuluumurdu. - Marcus! Kõik saab korda.
Olgu-olgu. - Nõnda.
Pagan! - Rahune, vennas. Rahu.
Kõik kombes, poja?
Las ma tegutsen.
Nõnda. - Ettevaatust.
Ettevaatlikult. - Üks, kaks, kolm.
Olemas. Siiapoole. - Lähme.
Mitte selle käega.
Kurat, jäta rahule, Marigaby. Keerasin vist kõik perse.
Millal ta teadvuse kaotas?
Vähemalt 15 minuti eest. - Olgu.
Valmistume intubeerima.
Kuidas on?
Hingab paremini, kuid seis on endiselt kehv.
Kuule, sa olid võrratu, Crisis. Ausalt.
Oleksin võinud rohkem teha. - Ei.
Tema eest hoolitsetakse, jõuame varsti haiglasse. Küll ta toibub.
Ma luban.
Pea vastu, pisike. Kohe oleme kohal.
Anna gaasi, paps.
Üks veel. No pane üks veel.
Olgu. Ma kogun raha. Viin su Acapulcosse.
Või Ixtapasse, aga proovin Acapulcosse. - Vennas. Hei. Saatsin Crisi taksoga koju.
Näe, mis ma sain.
Ära jama. Pane see ära. - Olgu.
Sind jälitatakse, mis?
Kas tuled ka?
Ta läheneb.
Lähme. - Olgu.
Nägemiseni, Rosita. Ja ära unusta:
rand, sina ja mina, Copacabana.
Cancún. Mida iganes soovid.
Ära aja lolli juttu. Ma ei… - Ise sa ju teda kepid.
Tere! Kas teie päästsite alla hüpanud tüdruku?
Mis siis?
Kas sina päästsid ta?
Me tegime seda koos. - Palun lähme nüüd.
Sa oled kangelane. - Marcus.
Oota, neid huvitab meie lugu.
Me oleme kangelased. - Ma ootan autos.
Marigaby.
Tead, et mind võidakse välja visata.
Oota, ära jäta mind üksi. - Jäta.
Räägime temaga. - Olgu.
Mis su nimi on?
Marcus Tamayo, teie teenistuses.
Kus sa olid? - Millal?
Õnnetuse ajal. - No vaadake, mis juhtus.
Mida sa tegid? Millega tegeled? - Päästan elusid.
Miks sa seal olid? - Tegelikult on mu suurim kirg muusika.
Aga raha tuleb ju ka teenida.
Tahaksin seda tasuta teha, aga sööma peab ju ka.
Me päästame elusid. Inimesed satuvad hätta ja vajavad meid.
Marcus!
Jah, tema oskab seda paremini.
Kuule.
Mis lahti? Sa oled veel ilusam kui eile.
Maja on nüüd nii vaikne, mis?
Jumal tänatud.
Tule siia.
Ma tean, et sul oli raske.
Aitäh, et sa mu lapsi aitasid.
Nad on alati teretulnud.
Isegi su vanim poeg Ramón.
Võtame selle ära.
Me jääme hiljaks.
Kes siis jutlust peab? - Mul ükskõik.
Ei no muidugi.
Lased ükskõik kellel jutluse üle võtta?
Panen end valmis, siis lähme.
Sa pläkerdad kõik täis, Julito. - Ise sunnid mind värvima.
Keskendu.
Vaata aga.
Väga kena. Head tööd teete.
Põrand on eriti äge.
Uhke.
Eks värvi siis ise. - Ei.
Rokkstaarid ei värvi, poja.
Nüüd oled siis rokkstaar? - Siis, kui me võistluse võidame.
Vaata.
Olete seda näinud? Nii palju laikijaid.
Ehk õpid midagi. - Ole vait.
Ramón, aitäh, et lubasid mul siia jääda. - Mis sa nüüd, oled alati teretulnud.
Aitäh sulle. - Võta heaks.
Kuule, väike rokkstaar.
Kuhu sa lähed? - Võistlusele.
Emale rääkisid?
Unustasin vist. - Räägi talle.
Aga ütle, et ta preestrit kaasa ei võtaks.
Muidugi. - Ma pean asjad pakkima.
Toome need ära. - Lähme.
Järgmisel korral värvid sina. - Näeme varsti. Aitäh.
Võta heaks. - Edu!
Kui Jumal lasi oma valgusel minu peale paista,
olin ma ihuüksinda,
viletsas seisus,
olles mitmeid päevi kõrbes ringi ekselnud.
Ja pärast seda vaatasin ma iseendale otsa.
Vaatasin otsa oma minevikule ja jätsin selle seljataha.
Sest kui sa lased minevikul sisse kolida, nagu kuuluks su maja talle,
saavad meist meie mineviku ja vanade harjumuste vangid.
Ent taassünd, mida Jumal pakub, on ehedamast ehedam.
Me peame võtma seda oma mineviku, oleviku ja tulevikuna.
Halleluuja. Kiitkem Jumalat. - Au Jumalale!
Kas su vanemad elavad siin?
Ei, ainult ema. Isa elab Hispaanias.
Aga on nad veel koos või… - Ei ole.
Nad läksid lahku.
Me elasime koos Hispaanias.
Pärast lahutust tahtis ema siia tagasi kolida.
Talle pakuti arstiteaduskonnas dekaani kohta ja…
Otsus tuli lihtsalt.
Ta kutsus mind kaasa, aga ma ei tahtnud oma elu maha jätta.
Mõistad? - Aga kas sa ei igatsenud teda?
Mis mind sinu arvates siia tõi?
Võtan õpikud ja tulen kohe tagasi, eks?
Kuule.
Kas soovid mu venna ja tema pruudi kontserdile tulla?
Kas Marcus laulab? - Ta on võrratu räppar.
Tõesti? - Koos pruudiga, jah.
See on räpilahing. - Ma ei jätaks seda vahele.
Näeme varsti. - Olgu.
MARIGABY: KUIDAS ON?
NALLELY: EI MIDAGI TÕSIST. PEA VALUTAB PISUT.
MARIGABY: KATSU PUHATA. HELISTAN HILJEM.
Kallis? - Hei.
Tore, et tulid!
Kas autos on Marigaby?
Jah. - Miks sa ta sinna jätsid?
Lahkume kohe, kiire on… - Ei. Jääge sööma.
Mõlemad. - Ei, pole vaja, ema.
Kuidas sa nii… - Meil on tõesti kiire.
Sa ei pea… - Mu pojal ei ole kombeid.
Ta vist häbeneb mind. - Mis mõttes?
Rääkisin isegi, et sa mängid kitarri.
Meil on väike perekondlik koosviibimine.
Siin ma õppekava juht ei ole.
Olen võõrustaja. Tule.
Me ei pea sisse minema. - Lähme ikka.
Kindel? - Jah, lähme.
Lähme. - Olgu nii.
Mu vanemad ei märganudki, et mind öösel polnud.
Ei ühtki sõnumit, nagu neid polekski.
Kõik vanemad on nõmedad.
Aga mitte meie.
Hakkab jälle peale.
Kuradi äge.
Vaata seda.
Kurat, minust on meem tehtud.
„Räppar päästab elu.“
„Justice Bieber.“
Kas ma olen gringo moodi?
Jube tobe. - Ole vait, äge on.
Naeruväärne, mees.
Miks? Lahe ju. - Mis mõttes miks?
Sest seal peaks olema hoopis see sitapea, kes tüdruku peaaegu tappis.
Kõik peaksid hoopis seda jagama. - Crisis, jäta.
Me hoolitsesime tüdruku eest, ta paraneb.
Ma ei tea. - Milles asi?
Rahvas hakkab meie töö olulisust mõistma. Tead ju, kui raske see on. No kurat.
Selle osaga on kõik hästi.
Aga oleksin võinud rohkem teha, et tüdruk ei hüppaks.
Teistsuguses maailmas ehk… - Crisis.
Sa olid väga tubli.
Värdjale andsime tappa ja tüdruk saab terveks.
Milles asi?
Nüüd on meil lapsele lahe lugu rääkida.
Superkangelastest vanemad päästavad tüdruku.
Ei, kallis. Ma räägin tõsiselt. - Mina ka.
Kuule.
Meil on ju raha vaja, eks?
Me peame võitma.
Äkki paneme end eraldi kirja?
Mitte koos.
Sa teed nalja, eks? - Matemaatika vastu ei saa.
Mis sa kostad?
Oled kindel? - See oleks meile kasulikum.
Olgu. Mina olen nõus.
Estopas, su semu on nüüd kangelane.
Auväärne värk, mis?
400?
Räägi.
Lühikese ajaga 25 000 dollarit. - Ohoh.
Kahetunnise operatsiooniga.
Paraku huvitab patsient teid kõige vähem.
Te mõtlete oma kopsakale tasule. - Palun jäta.
Ma võtan õlut. Tahad ka? - Pole vaja, aitäh.
Uskuge mind, María Gabriela on silmapaistev tudeng.
Tal on meditsiiniga tegelemiseks ohtralt annet.
Aga ta soovib õppida erakorralist meditsiini.
Ja mina üritan teda ümber veenda. - Erakorralist?
Sul on halb mälu, väike õde.
Kuidas? - Kas sa unustasid oma mässamisaastad?
Mässamis? Ole nüüd. - Jah, muidugi.
Vaadake, proua doktor…
oli nimelt kunagi parameedik. - Tõesti?
Mina olen ka. Olin. Varem olin.
Jah, ma nägin teda ja ta venda töötamas. Pöörane.
Pärast maavärinat, ema. - Jah?
Noh, ärge pahandage,
aga parameedikud jäävadki vaid parameedikuteks.
Kuule. - No minu arust on nad kuradi ägedad.
Onu Ignacio, kas tead? Neid on…
Mis, alla saja? - Jah.
Terves linnas on alla saja brigaadi.
Vähem kui sada kiirabiautot enam kui kümne miljoni kohta.
Minu arvates üsna ebaõiglane.
Lisaks piraatkiirabid.
Olete näinud, kuidas nad neid kaunistavad?
Hiljuti nägin ühte välgunoolte ja tiigriga autot,
mõned leegid olid ka.
Ja kirsiks tordil olid tuled põhja all.
Nagu oleks see auto hõljunud.
Ja ma mõtlesin:
„Kui ma teadvusetult tänaval lamaksin
ja ärgates ennast sellest autost leiaksin,
mõtleksin, et tulnukad on mind röövinud.
Olen ma juba surnud?“
Mis juhtus? - Aitäh kutse eest, dr Gómez.
Aga mul on ebamugav vaadata, kuidas te Hippokratese vandega tagumikku pühite.
Kindlasti on olulisem oma palgatšekke suudelda.
Privilegeeritutel on lihtne naerda.
Kui teised öösiti rügavad ja rongi rööbastel hoiavad.
Samal ajal, kui teie, teie ja teie mõnusalt oma voodites magate.
Vabandage mind.
Kas sa näed teda?
Tore.
On see tema? - Justice või?
Hei! Kas sa oled Justice Bieber? - Jah.
Kas võime selfi teha? - Muidugi.
Üks veel. Kähku.
Võrratu.
Aitäh! - Ei, aitäh teile.
Aitäh!
Kas nägid? Ma olen popp poiss.
Ma ju ütlesin. Otse tippu.
Onu Ignacio sündis türapeana ja jäi selleks.
Pole vaja… - Oota. Su ema viskab mu välja.
Rahune. Ta saab su vaid kursust kordama jätta
ja elu raskeks teha. - Veel raskemaks?
Oota, Nallely helistab.
Halloo?
Mis juhtus?
Kus sa oled?
Kutsu kiirabi, olen teel.
Mis juhtus?
Nallely tervis halvenes. Sõidame Tlatelolcosse.
Algab viimane lahing!
Täna on siin vaid parimatest parimad.
Kas te olete finaaliks valmis?
Täna näeme me põrandal ilmselt verd.
Kas soovite kohtuda esimese finalistiga? - Jah!
Teeme aplausi Crisile! Võimas!
Tõstke üles oma käed! Õhus on elektrit!
Võimas!
Teine finalist,
kes Crisiga vastamisi läheb.
Tehke häält,
see on Marcus Tamayo alias Justice!
Marcus! Marcus!
Minu vend! Pane täiega!
Justice Bieber ise. - Jah?
Mida sa auhinnarahaga teeksid, kui võidaksid?
Ostan uued riided, millega linna peal kekkamas käia.
Olgu-olgu. Ja viin ka oma musikese välja.
Aga kas su musike on täna siin?
Sealsamas.
Armastan sind, kallis.
Asi läks just huvitavaks. Intriig on õhus.
Nii on!
Cris, ja mida sina teed, kui võidad?
No vaatame. Ma…
Ma tõmbaksin siit igaveseks uttu.
Kas te kuulsite seda? Valus!
Ära ütle nii.
Minu arust oleks parem asi lahinguväljal lahendada.
DJ, kas annaksid meile biiti?
Asi läheb inetuks! - Jah.
Me tahame täna verd näha!
Käed püsti! Ma tahan näha teie käsi!
Marcus! Marcus!
Ja läheb lahti. Kolm, kaks, üks… Nüüd!
Naine, mul on kiire Küllap mõistad isegi
Sul on vedanud Varsti olen ma rikaski
Rahvas naudib mu show'd Võta teatavaks
See pole nende süü Et su peika oskab riimida
Tunned end kuningana Kuid pole talupoegki
Su kuulsus on meem No kas pole masendav?
Mul on vedanud? Ta läheb hulluks, kui kulutan
Ja ta fännid ei tea Et mina talle laule kirjutan
Ah et sina kirjutad? Oled mu peale kade ka?
Seetõttu ei saagi Valetajat usaldada
Ma olen popp, kangelane Näed sa und siis?
Kui sina niisama istud Päästan mina elusid
Sa kangelast mängid Ootad, et läbi lööd
Kuid sina keerad rooli Õde ära teeb raske töö
Sa, tibu, ajad paska Ehk sul mähkut vaja läheb
Ta ütleb, et ma ei tee midagi Aga tegin talle pähe
Nad tülitsevad, ütlevad inetuid asju.
Sulle ei meeldi mähkmed? Seda on lihtne näha
Räägid ühtsusest Aga oma peret ei taha
Ent saage aru Neiu pärit on teiselt maalt
Ta vanemad ei helista Isegi kui ta lamab maas
Kui ma neid ei huvita Siis mis see sinusse puutub?
Mu elu tundes Tahaksid sinagi muutust
See, et sul on suu Ei tee sust räpparit
Maa ja taevas kokku lubati Miks idioodi sain siis?
Kas nii magedad sõnad Aplausi väärivad?
Ta pole iial rahul Ja oskab vaid halada
Räägid oma oskustest Kuid neid iial ei näita
Ära siis üllatu Kui teistega käin ma
Ah mu teisega asendad? Sul pole ju mindki
Ma tahan meest Mitte vääksuvat põnni
Ja kui ma lahkun Pole mõtet mind takistada
Sind on juba hüljatud Ära mängi, et nutad mind taga
Ongi kõik!
Kas tahate teada, kes võitis?
Cris! Cris!
Marcus! Marcus!
Kas olete otsustanud?
Tänase õhtu võitja on selgunud.
Ja see on…
Cris!
Cris! Cris!
Ta kaebas peavalu ja minestas.
Ta silmad olid just lahti!
Nallely!
Kallis, armsam, musike. - Nallely! Jää siia.
Nallely! Kuula mind, eks? - Me oleme siin. Me oleme siin!
Arstid on teel, kuuled?
Kallis, palun ava silmad. - Nallely! Kurat võtaks!
Palun tee midagi! - Kuhu kiirabi jääb?
Ta silmad olid just lahti. Ava silmad!
Palun.
Kiirabi on kohal!
Nad tulevad. Arstid tulevad. Abi tuleb.
Siiapoole. Siia.
Kõik läheb hästi, eks? - Palun ära tee mulle nii.
Naissoost patsient, 27-aastane, kaotas teadvuse.
On aegu, mil sõnadest ei piisa.
Tõlkinud Triin Jürimaa