‫תעקוף את הניידת, אוקיי?
‫- אמבולנס -
‫יש שם הרבה אנשים.
‫היי. איפה הייתם? לקח לכם הרבה זמן להגיע!
‫מכאן? ‫- כן, בואו. מהר!
‫אז מה קרה? ‫- כמה אידיוטים הרביצו לבחורה.
‫למה לקח לכם זמן כל כך הרבה זמן? מכאן, מהר!
‫היי, תפסיק לבהות. קדימה לעבודה!
‫אני לא יודע מה הבעיה. ‫- זה הוא?
‫כבר אמרנו למתרומם הזה שאנחנו מצטערים, ‫אבל הוא ממשיך לבכות.
‫מספיק! מה קרה לך? תפגין קצת כבוד.
‫תירגע. תירגע.
‫מה קרה לך?
‫היי. ‫- אל תיגע בי!
‫אני מרקוס. אני פרמדיק. באתי לעזור לך.
‫אנחנו רגילים לזה. אתה לא צריך לבדוק אותה.
‫היא מדממת, תן לי לטפל בה, טוב?
‫נראה. תראי לי את הפנים, יקירתי. ‫- איזו אכזריות.
‫תירגעי. הם באמת הרביצו לך, אה?
‫ואז נתקלתי בגבר הזה שלבוש כמו לא יודע מה.
‫האידיוטים האלה עשו את זה? ‫הם יעיפו אותם, חבורת שמוקים.
‫זה עשוי לצרוב מעט, אוקיי?
‫אוקיי.
‫את בסדר, יקירתי? ‫- היא תהיה בסדר.
‫אני יודע, אני יודע.
‫מה צריך לעשות לה?
‫שום דבר, רק כמה תפרים.
‫יש לי משהו שיקל עלייך במהירות.
‫זה האחרון. אוקיי?
‫תני לי לראות.
‫זהו.
‫רואה? כמו חדשה!
‫תודה.
‫היי. זה שום דבר.
‫זה הכול.
‫תקשיבי, יש מרפאה שנמצאת מעבר לפינה...
‫בוא נלך לאכול משהו.
‫את רעבה?
‫יש מרפאה מעבר לפינה. ‫אפשר ללכת לשם כדי שיעשו לה כמה תפרים.
‫רוצה ללכת, מותק?
‫בוא נלך.
‫תחזיק את זה.
‫לא, אבל באמת, ‫אנחנו יכולים לקחת אותך למרפאה צ׳יק-צ׳ק.
‫פאו! ‫- את בסדר?
‫פאולה!
‫פאולה, מותק, מה קרה?
‫פאולה? פאולה, תתעוררי!
‫אני צריך לדעת את האמת. מה שניכם לקחתם?
‫לא, שום דבר! אלכוהול! רק אלכוהול!
‫מרקוס, היא בדום נשימה. בוא מהר!
‫אהובתי. ‫- מרקוס! תמהר!
‫- עזרה ראשונה -
‫הזרקת לה את הזריקה כמו שצריך?
‫כן! ‫- בדקת שלא פגעת בווריד?
‫ברור, רמון!
‫מה הזרקת? ‫- לידוקאין, כאב לה מאוד!
‫שאלת לגבי אלרגיות?
‫לא.
‫פישלתי.
‫אתה יודע אם יש לה אלרגיות?
‫אני לא יודע.
‫ייתכן שמדובר בתגובה אלרגית ללידוקאין.
‫מה? ‫- פאק! אני ממש אידיוט.
‫מה עשית לה?
‫תן לי להיכנס.
‫בוא, בוא. ‫- הנה.
‫זה הפרוטוקול.
‫אני יודע, רמון.
‫פישלתי. ממש פישלתי.
‫אנחנו לא יכולים להמשיך ככה.
‫ככה איך, רמון?
‫בלי מריגבי?
‫או עם הבן הטיפש שלך, מרקוס?
‫השתדלתי, רמון.
‫ממש השתדלתי. עבדתי קשה...
‫אבל אני לא יכול. זה לא בשבילי.
‫זה לא בשבילי.
‫אני יכול לקבל קצת?
‫- MIDNIGHT FAMILY -
‫- מבוסס על הסרט הדוקומנטרי ‫MIDNIGHT FAMILY -
‫לא. לא התרחקתי יותר מדי,
‫אבל מספיק כדי שאוכל לחשוב מעט.
‫אני תמיד מחפשת תשובות,
‫אבל אולי עדיף שאפסיק ‫לשאול כל כך הרבה שאלות, נכון?
‫אולי בגלל זה ‫אנחנו לא עוצרים לחשוב. מה דעתכם?
‫מרי!
‫בואי!
‫אני באה!
‫מה קרה הפעם?
‫את מאוהבת או משהו?
‫חלמתי על הפאקינג אמבולנס שוב.
‫חלמתי על צ׳נגו, על חוליטו ועל אבא שלי.
‫אבל הם לא פה עכשיו.
‫אז אולי נאכל ארוחת בוקר רגועה ושלווה.
‫או מה?
‫את מתה לחזור לעבודה, זה העניין?
‫- נקודת מפגש -
‫לא. לא.
‫גם לא.
‫מה לא בסדר? מה קרה?
‫עומדים לכסח אותנו, זה מה שקורה.
‫מכרתי מראש את התמונות ‫הכי מדממות ומגעילות שצולמו באמבולנס.
‫והתמונות האלה לא שוות כלום, טמבל!
‫רגע, מה זאת אומרת, ״מכרתי מראש״?
‫כמה לקוחות כבר שילמו מראש ‫על משהו שהם לא יקבלו.
‫היי! לאן אתם חושבים שאתם הולכים? ‫- אנחנו רוצים את הפאקינג כסף שלנו!
‫פישלנו! ‫- למה לא צילמת תמונות טובות?
‫לא להתעצבן.
‫אמרתי לכם לשים עליהם עין!
‫אידיוטים! מה נסגר? ‫תתפסו אותם! קדימה!
‫טיפשים חסרי תועלת. קדימה!
‫מהר! תפקח עין על הגדר!
‫תמהרי.
‫טוב, אני עוברת! תירגע!
‫תמהר.
‫אל תאיצי בי. חכי!
‫קדימה! תעבור לצד שני! ‫- היי, חכי.
‫וואו, אתה ממש מהיר כמו שד.
‫התיק שלך! קדימה! ‫- רוצי, רוצי! רוצי מהר!
‫אני שמח שלא תלית את התמונה שלי ‫בין תמונות המתים.
‫אני לא אגיד לך כלום.
‫אני לא מבקש ממך כלום.
‫אבל עבר יותר משבוע ולא שמעתי ממנה.
‫הבת שלך בסדר.
‫זה הדבר היחיד שצריך להיות חשוב לך כרגע.
‫טוב, זה לא מספיק לדעת שהיא בסדר.
‫אני צריך לדעת למה היא לא סומכת עליי.
‫זה לא קשור אליך, רמון.
‫כשאתה מרגיש שהעולם סוגר עליך, ‫אתה פשוט צריך קצת הפסקה.
‫כשהעבודה שלך היא הצלת חיים, ‫אתה לא יכול פשוט לצאת להפסקה.
‫להיעלם ככה בטח לא יתרום לה מבחינה אקדמית.
‫אתה באמת אומר שאכפת לך ‫שהבת שלך לומדת באוניברסיטה?
‫כשלמעשה בגלל האמבולנס מסלקים אותה?
‫היא תדע מה לעשות. ‫אתה לא שולט בה, רמון. ולא אף אחד אחר.
‫במשפחה הזו אני מרגיש ‫כאילו שאני תמיד מדבר לקיר.
‫תלמד את זה.
‫בלי מריגבי העסק שלנו באמת בצרות.
‫אתה זוכר שסילקו אותי מבית הספר, נכון?
‫גם אותי!
‫אנחנו צריכים איש צוות שלישי.
‫אדם מהיר ובעל תושייה!
‫אדם בעל כישורים.
‫אדם בשם מריה גבריאלה?
‫התכוונתי למה שאמרתי לך אתמול, רמון.
‫אני עוזב את האמבולנס.
‫מספיק עם השטויות.
‫אנחנו יכולים לקרוא למליאל?
‫הוא מהדור הישן אבל הוא טוב.
‫או שאנחנו יכולים לשקול את... לא יודע.
‫חואן קרלוס. או את טוניו.
‫אפילו שנראה לי שטוניו ‫עובד אצל משפחת אמבריס.
‫קריס בהיריון.
‫באמת.
‫אם רק תקשיב, תבין שאני רציני.
‫אני עוזב את האמבולנס.
‫בחייך, אני מספר לך משהו. תניח את הטלפון.
‫רמון, למי אתה פאקינג מתקשר?
‫לאימא שלך!
‫היי, תתעורר!
‫מה זה?
‫אלה הרווחים שלנו, טיפשון!
‫טוב, בוא.
‫לאן?
‫אני קודם!
‫אני אנצח אותך!
‫לא! ‫- כן!
‫לא! ‫- כן! כן!
‫לא! ‫- אוף. שוב.
‫תמיד רציתי לבוא לפה.
‫ההורים שלך מעולם לא הביאו אותך לכאן? ‫- לא.
‫גם אותי!
‫הם תמיד עובדים.
‫לא. לא. ‫- זו הייתה רמאות!
‫כשהיינו באים לפה בתור ילדים, ‫חשבתי שזו ארץ אחרת.
‫אי פעם סיפרתי לך ‫שגם אני ברחתי מהבית?
‫באמת?
‫כן!
‫לא יודעת. יום אחד התעוררתי ‫ופשוט הרגשתי ממש תלושה ומנוכרת.
‫אימא שלך הייתה היחידה בעולם ‫שיכולתי להיות בחברתה.
‫אז לקחתי את לטיסיה,
‫כמה תיקים, ארזתי בגדים וברחתי משם.
‫לפחות לקחת את אימא שלי איתך.
‫היא פשוט נטשה אותנו.
‫הרבה זמן לא ידענו לאן היא הלכה ‫או אם היא בסדר.
‫חוליטו היה שואל אותי איפה היא. ‫לא ידעתי מה לומר לו.
‫אבל הרגשת את זה!
‫הרגשת את המעמסה,
‫את יודעת איך זה מרגיש שהעולם סוגר עלייך.
‫יש אנשים שמסוגלים להתמודד עם זה ‫וחלקנו פשוט לא יכולים.
‫תקשיבי, אני לא מנסה להצדיק את המעשים שלה.
‫היא עשתה כמיטב יכולתה. ‫אבל אבא שלך לא עושה חיים קלים.
‫אתם חנוקים בגלל ההתמכרות שלו לאדרנלין.
‫אדרנלין שמשתחרר במצבי חירום.
‫הוא מכור אליו.
‫אני אוהבת להיות פרמדיקית.
‫תראי. רואה? את רואה את התרנגולות שלי?
‫הן תמיד מטילות ביצים. אלה החיים שלהן.
‫אם אפתח את השער ואתן להן להסתובב חופשי, ‫הן לא ידעו לאן ללכת.
‫וכולן יחזרו ללול.
‫החופש הוא לא מותרות.
‫תודה.
‫התוכנית שלנו היא לקחת את כל הכסף ‫שהרווחנו בתחרות הראפ ולעזוב.
‫וללדת שם את הילד הקטן או הילדה הקטנה.
‫ולראות איך הולך. לרדוף אחרי החלום שלנו.
‫איזה חלום? מה החלום שלכם?
‫מוזיקה.
‫אבל אתה אפילו לא יכול להחליף חיתול.
‫אתה רציני, רמון?
‫מי לימד את חוליו לעמוד?
‫או לשחק כדורגל? ‫אני טיפלתי בו יותר משניכם יחד.
‫ומי דאג לצרכים הבסיסיים שלכם? ‫מי פרנס אתכם?
‫פאק, לפחות אני הייתי פה!
‫פאקינג עזרתי לו להכין את שיעורי הבית. ‫- באמבולנס שלנו!
‫טיפלתי בו. זה האמבולנס שלך.
‫האמבולנס שלך, החלום שלך. לא שלי.
‫החלום שלי? ‫- כן.
‫החלום שלי היה להקים עסק ‫כדי שיהיה לכם מה לאכול!
‫כדי שנוכל לחיות יחד ולהיות מאושרים.
‫והפלא ופלא. בלי מריגבי אנחנו לא מאושרים.
‫ואני לא אהיה הפאקינג נהג שלך כל החיים שלי.
‫אז דפקתי את הלב שלי לחינם?
‫מה אתה רוצה, רמון?
‫אתה רוצה שגם אני פאקינג אמות באמבולנס?
‫מרקוס, כאן לפחות יש לך אותנו, המשפחה שלך.
‫אבל שם? מי יש לך שם?
‫החיים לא פשוטים בארה״ב.
‫עם כל הכבוד, גברת לטי,
‫החיים במקסיקו לא פשוטים לאנשים כמוני.
‫בארה״ב לפחות יש לנו מישהי שתעזור לנו ו...
‫והיא תעזור לנו להתגבר על האתגרים, ‫לעשות משהו חדש.
‫מה אני אמורה לעשות כאן במקסיקו?
‫לטפל בילדים כל החיים שלי ולהיות עקרת בית?
‫את מבינה אותי, נכון?
‫כן.
‫אני עבדתי כדי להשאיר לך משהו.
‫אנחנו לא מפחדים להתחיל מחדש.
‫אני כבר עשיתי את זה.
‫ומצבי לא רע כל כך.
‫ולפני זה יכולתי לדחות את המעבר,
‫אבל עכשיו המצב שונה כי...
‫כי אם לא עכשיו, אז מתי?
‫אני לא אנטוש את המשפחה שלי.
‫רמון. רמון? ‫- מה נסגר, רמון?
‫היי, רמון. בחייך.
‫תעזוב אותו, תן לו ללכת.
‫מה קרה לך?
‫חשבתי על מריגבי.
‫הצבע האהוב עליה היה צבע פלורסנטי.
‫צבע פלורסנטי זה לא צבע.
‫טוב, זה מה שהיא אהבה.
‫אני מתגעגע אליה נורא.
‫היא מתה, נכון? ‫היה הרבה דם כשהיא מתה, נכון?
‫את ממש טיפשה! היא בחיים.
‫אבל היא עזבה,
‫בדיוק כמו שאימא שלי עשתה.
‫ואני בטוח שגם מרקוס יעזוב אותנו.
‫אני מקווה שאבא שלי לא ימות מרוב צער.
‫אתה תהיה אבא נהדר.
‫תעשה מה שאתה חושב לנכון. אנחנו נתמוך בך.
‫תודה.
‫אני אתפוס אותך.
‫אני תמיד אהיה פה בשבילך. בשביל כולכם.
‫אני יודעת שהיה קשה... ‫- לטי.
‫את עזבת.
‫זה לא היה סבבה.
‫ואני מצטער אם הייתי שמוק.
‫אני לא יודע.
‫לא התנהגתי יפה.
‫אבל אלה החיים, נכון?
‫כן.
‫היי!
‫קחי.
‫מה זה? ‫- קניתי את זה עם כרטיסים מהמשחקייה.
‫נשארו לי שניים.
‫זה חמוד מאוד.
‫אז קיבלת כרטיסי משחקייה ‫כי קיבלת 100 בכל המקצועות?
‫התפלחנו,
‫אבל עשינו את זה בשביל מטרה טובה.
‫היי, מה קרה, מותק?
‫כלום. אני פשוט מתגעגע למריגבי ולשאר.
‫כולם מתעסקים בעניינים שלהם ואני פשוט...
‫אתה הדבק שלנו.
‫מה זאת אומרת?
‫כמו דבק שלוש שניות?
‫הדבק שמאחד את המשפחה הזו.
‫בכל מצב.
‫עבר הרבה זמן ‫מאז שהכנתי אנדרטת זיכרון.
‫רוצה להניח שם משהו? בשביל מישהו?
‫כן? קחי.
‫תודה. ‫- תבחרי מקום.
‫זה בשביל חברה.
‫קראו לה נאיילי.
‫היא הייתה שחקנית.
‫מה קרה לה?
‫פגשתי אותה בזמן רעידת האדמה ו...
‫בסוף...
‫אני בכלל לא רוצה לדבר על זה, אבל...
‫היא מתה במהלך רעידת האדמה?
‫לא.
‫זה קרה אחר כך, אבל...
‫מה קורה שם? ‫- את מכירה אותם?
‫כן, זה דון טוניו.
‫אבל מה הם סוחבים?
‫מה קרה, דון טוניו?
‫גברת קלרה, אני מצטער על ההפרעה.
‫לסרו נפל באתר הבנייה
‫ואמרו לנו שהנכדה שלך רופאה.
‫אני יכולה לעזור. כמה זמן הוא מחוסר הכרה?
‫אני לא יודע, קצת יותר מעשר דקות.
‫תיכנסו בבקשה!
‫תניחו את הראש שלו שם. ‫אל תזיזו אותו יותר מדי, בסדר?
‫ככה, בזהירות.
‫תתרחקו, בבקשה.
‫היי, חבר. אתה יכול לשמוע אותי?
‫הוא בחיים?
‫כן, אבל אם לא נמהר הוא ימות.
‫הזמנתם אמבולנס? ‫- כן, אבל הקרנבל בעיצומו.
‫אנחנו לא יודעים אם הוא יצליח לעבור.
‫אנחנו צריכים ציוד רפואי. ‫ואני צריכה את רופא העיירה, טוב?
‫אני צריכה פדי גאזה, תמיסת מלח, מחטים, ‫תחבושות, צנתרים.
‫אפשר להשיג את כל אלה בבית מרקחת רגיל.
‫תגידו לרופא להביא ‫את כל הציוד הרפואי שהוא יכול להביא.
‫אנחנו ננתח אותו כאן. ‫- כן, ד״ר.
‫מה יש לך כאן?
‫אני לא יודעת מה את צריכה. ‫- כריות.
‫בחדר ההוא.
‫יש לך מספריים? ‫- יש לי מספריים ונייר דבק. את צריכה מנורה?
‫כן, גם מנורה. ‫- שם, בבקשה.
‫אני צריכה סינרים וכמה סירים. ‫- כן, אני אדאג לזה. אני כבר חוזרת.
‫וגם מגבות! ‫- כן, מתוקה. אני אדאג לזה!
‫איזה צירוף מקרים.
‫כן. היא לא עונה גם לך?
‫פאק! לא אמרת לי שאתה מביא חברים, אחי!
‫אתם מכירים?
‫כן. אנחנו מכירים.
‫אבל באתי לפה בלי קשר אליו. ‫- טוב.
‫אתה יודע משהו לגביה?
‫לגבי מי? ‫- אחותך?
‫היא בחוף הים. היא לא אמרה לך?
‫לא.
‫וואו, ד״ר! היא הלכה עם מה שמו?
‫מר שוויצר!
‫ככה קוראים לו, חבר׳ה!
‫היא בסדר?
‫היא אמרה לאימא שלי שהיא צריכה קצת מרחב.
‫טוב, אם תראה אותה, תגיד לה שחיפשתי אותה.
‫טוב.
‫ותגיד לה שאם היא צריכה משהו, ‫אני נמצא פה בשבילה. היא רק צריכה להתקשר.
‫אין בעיה, ד״ר.
‫ביי, ראול!
‫בחור יפה, אה?
‫כן, אבל אני מקסים יותר.
‫טוב, אבל הוא גבוה יותר, אחי. ‫- כן, זה נכון.
‫אחר צהריים טובים.
‫מה הוא עושה פה?
‫הוא אחד המטופלים של הבת שלך.
‫תירגע, בלונדי.
‫אחותי מעדיפה אותך.
‫היי, חכה פה.
‫היי, רמון.
‫נשמח לקצת עזרה, נכון?
‫קדימה, אחי! תזדרז! ‫- כן.
‫טוב, בלונדי. אל תפשל בזה. ‫ואנחנו מדברים פה מקסיקנית, לא ספרדית.
‫הבנתי. כאן?
‫כן. רק תיזהר, זה עולם שלישי פה.
‫היי!
‫היי, פסק זמן! די, די. התעייפתי!
‫מה זה?
‫מה הבירה הזו עושה פה?
‫המסיבה נגמרה. ‫תורידו את התחפושות האלה עכשיו!
‫אבל... ‫- אבל כלום! להוריד תחפושות!
‫היי, היי! מה קורה פה?
‫תראי. תראי את זה. הם שותים בירה.
‫לא, רגע, אלה הבירות שלי. ‫אני קניתי אותן.
‫לא הסכמנו על זה? לא קבענו את כללי הבית?
‫כן, ותמיד עמדנו בהסכמות שלנו.
‫תקשיבי לי, הדת שלנו אומרת שהאלכוהול אסור.
‫נדרנו נדר! הכנסנו את ישו לחיינו ‫ואנחנו לא יכולים לטמא את הגוף שלנו!
‫אני יודעת, אבל הן של שכן. שמתי אותן...
‫לטי, את מכירה את העבר שלי.
‫הן בשביל המזבח. אני יודעת. אל תדאג.
‫אני אקח אותן ברגע זה.
‫קדימה. ‫- חוליו, קדימה, קח לך ממתק.
‫קדימה, חוליו, לכו!
‫אני אקח אותן. ‫- כן. קחי אותן.
‫תקשיב, לוק.
‫אני אסירת תודה על כל הדברים ‫שאתה עושה בשביל הילדים שלי, בשביל רמון.
‫אבל...
‫לעולם אל תדבר ככה עם חוליו.
‫אתם הצעירים חושבים שהכול קל כל כך,
‫אבל החיים שלכם ישתנו.
‫הכול יסוב סביב התינוק.
‫הכול.
‫אבל החיים שלך נסובים ‫סביב הגרוטאה הזו, נכון?
‫טוב, הודות לגרוטאה הזו,
‫הודות לאמבולנס הזה היה לך מה לאכול.
‫האמבולנס הזה הוא הילד שלך?
‫לא. ‫- תמיד דאגת לו.
‫נתת לי לחכות לך בבית הספר במשך שעות.
‫ועשית אותו דבר למריגבי. ‫- תפסיק, תפסיק, די.
‫ומה לגבי אימא? ‫אתה תעשה את אותו הדבר לחוליטו?
‫קוד 42-0 במפעל הישן לאורך כביש 57.
‫מפעל הנייר הישן לאורך כביש 57.
‫קפוץ פנימה, בלונדי.
‫קוראים לו לזרו. גבר. בן 24.
‫דופק 110.
‫זיעה מרובה, קצב נשימה מהיר.
‫טוב.
‫הוא חיוור, ד״ר.
‫אנחנו צריכים להזמין אמבולנס.
‫מן הסתם כבר הזמנו אמבולנס. ‫אבל עברו 40 דקות והוא לא הגיע.
‫אם אנחנו רוצים להציל את האיש הזה, ‫אנחנו צריכים לנתח אותו מייד.
‫את רופאה?
‫אני פרמדיקית. ‫אני בשנה שנייה בלימודי רפואה.
‫טוב, נצטרך לעשות את זה בעצמנו.
‫קחי, זה בשבילך.
‫בשבילך. ‫- תודה.
‫ושאלוהים ירחם עלינו.
‫כאן היו מדפיסים כסף לכל המדינה.
‫זה נראה כמו חורבה.
‫היי רמון, זו עשויה להיות מלכודת? ‫בפעם האחרונה זה היה בלגן אמיתי.
‫אתם רוצים לחזור?
‫בוא נלך.
‫בטוח?
‫אנחנו כבר פה, רמון.
‫אתה מפחד, בלונדי?
‫ממש לא.
‫לא, רמון. תחכה פה. ‫מה אם יגנבו את האמבולנס?
‫מה קורה, אחי?
‫חבר שלי.
‫הוא גוסס. ‫- טוב, תראה לנו. איפה?
‫בואו.
‫פאק, זה שם?
‫וואי.
‫אני חותך.
‫את בסדר?
‫כן, פשוט עשיתי את זה רק בלימודים.
‫רטיות?
‫כן.
‫עכשיו אני צריך שתבצעי את החתך
‫ושתמתחי את העור משני הצדדים.
‫כן.
‫תירגעי.
‫זה קורה לכולנו.
‫זה שונה כשעושים את זה על גוף חי.
‫תחזיקי את המוט.
‫תפסתי.
‫אני אסיר את המוט ‫אחרי שאבין מה הוא מנקב.
‫אוקיי. ‫- קדימה.
‫כן.
‫לכל הרוחות.
‫הוא מנקב את הכבד.
‫אנחנו לא יכולים להסיר אותו.
‫הוא ידמם למוות במהירות.
‫אני לא יודע מה לעשות.
‫אוי, אלוהים.
‫בואו.
‫הלו? ‫- ראול?
‫חיפשתי אותך בכל מקום! מה שלומך?
‫אני צריכה את העזרה שלך, בבקשה!
‫אני אצל סבתא שלי. מישהו עבר תאונה.
‫בקושי יש לנו ציוד בסיסי.
‫אנחנו מבצעים פתיחת בטן חוקרת.
‫המטופל הוא גבר בן 24.
‫מוט חדר לבטן שלו. ברביע ימני עליון.
‫הכבד שלו מנוקב. אני צריכה ‫שתעזור לי לבצע את הניתוח. תנחה אותי.
‫זה החבר שלך? ‫- כן.
‫שככה יהיה לי טוב. זה ג׳סטיס ביבר. ‫- היי, חבוב.
‫ראיתי אותו בטיקטוק. ‫- איך קוראים לו?
‫ראפר... ‫- צ׳ימבה.
‫ופרמדיק.
‫חבוב. ‫- מה הוא לקח?
‫הוא שתה בירה.
‫הדופק שלו איטי ולא סדיר והוא לא נושם טוב.
‫הוא עישן איתי כמו ג׳וינטים. ‫- מה אתה אומר?!
‫שכחנו לומר שהוא עשה קצת פנטה.
‫מה זה פנטה?
‫זה חומר שנערים צורכים בימינו.
‫יש לך נלוקסון? אנחנו צריכים ‫לנקות את הדם שלו מאופיואידים.
‫הבאת את ערכת העזרה הראשונה? ‫- לא.
‫בחייך! ‫- היי, חבוב. תקשיב. חבר.
‫רמון. ‫- חבוב.
‫טוב, הוצאת את המוט?
‫לא, יש דימום כבד.
‫טוב. תקשיבי ותעשי ‫בדיוק מה שאני אומר.
‫אוקיי? ‫- טוב.
‫תצטרכי להיעזר בצינור סנגסטקן-בלקמור ‫כדי לעצור את הדימום.
‫אין. ‫- אין לנו.
‫אוקיי, אני מבין. תני לי לחשוב.
‫אז נאלתר.
‫יש לך צנתר פולי ונקז פרנוז?
‫כן, יש בתיק שלי.
‫סבתא, את יכולה... ‫- לא, אני אחזיק את זה. לך.
‫כן, בטח.
‫תמהרי, בבקשה. ‫- אני מחפשת.
‫מהר, מהר.
‫הנה זה. ‫- תודה. תחזיק כאן. תחזיק את זה.
‫יש לי!
‫יופי. אוקיי. תחתכי את הבלון של הפולי.
‫ושימי אותו בתוך הנקז. ‫- טוב.
‫אין לנו נקז פרנוז.
‫בחייך, ד״ר. ‫- אין לנו את הנקז.
‫פאק.
‫אוקיי, תני לי לחשוב.
‫בתיק שלי. בתא הקדמי, סבתא.
‫יש לי שם קונדום. ‫- כן, יקירתי.
‫תחפשי אותו, אוקיי? ‫- אני הולכת לחפש.
‫כן, יופי. זה טוב!
‫רמון.
‫מרקוס! שכחת שוב את הפרוטוקול!
‫אני יודע.
‫תודה! ‫- הוא בדום לב, קדימה!
‫הצלחת? תחברי אותו לפולי!
‫אני עושה את זה.
‫עכשיו אני רוצה שתכסי את הבלון ‫ותקשרי את הקצוות היטב.
‫אבל תיזהרי לא לסתום את הצינור.
‫את מקשיבה? ‫- כן.
‫סיימתי. ‫- יופי.
‫עכשיו תכניסי את הבלון לאזור הפציעה.
‫ואז תמלאי אותו במים עד שהדימום ייפסק.
‫הבנת? ‫- כן.
‫אנחנו מסירים את המוט.
‫אתה תוציא אותו ואני אכניס את זה, אוקיי?
‫כן. ‫- בוא נעשה את זה.
‫בספירה של שלוש.
‫אחת, שתיים, שלוש. תוציא.
‫בדיוק! תייבש את זה!
‫תמתח את העור.
‫זהו, אני מכניסה.
‫זה בפנים.
‫נו, לעזאזל!
‫תמהר, פאקינג ג׳סטיס ביבר.
‫הוא מדבר עליך. ‫- יש לך את זה או לא, מרקוס?
‫תקשיב. הדבר הזה יקר.
‫נו. ‫- מרקוס, אני צריך לתת לו את זה עכשיו!
‫תפסיקו לדבר ותצילו אותו, אידיוטים!
‫חבוב. מרקוס!
‫טוב, קח!
‫היי, היי!
‫היי, תירגע! ‫- דפקתם לי את הטריפ, אידיוטים!
‫ג׳וזף! ‫- תעזוב אותי.
‫תסתום, בנאדם!
‫זהו. סבתא, את יכולה להחזיק את זה? ‫- כן.
‫הוא מדמם למוות!
‫אני מטפלת בזה!
‫טוב מאוד.
‫עוד.
‫חכה, חכה.
‫זה עומד להתמלא. ‫- איך הולך?
‫סיימנו. ‫- איך הולך, מריגבי?
‫מריגבי, הכול בסדר?
‫הכול בסדר?
‫זה עובד.
‫זה עבד!
‫הצלחנו.
‫ראול, הצלחנו! תודה!
‫יש! ‫- תודה!
‫טוב מאוד. יופי.
‫ראול?
‫ראול, אתה שומע אותי?
‫את...
‫טוב, חבוב. אני צריך ‫לקחת אותך לבית החולים, אוקיי?
‫לא.
‫תגידו לנו כמה אנחנו חייבים לכם ותעופו מפה.
‫לא, לא נחייב אתכם.
‫תלתלים, תביא את הכסף.
‫אנחנו יודעים מה זה להתפרנס.
‫איך אתה, ד״ר?
‫אני בסדר, יקירתי.
‫גברתי, אני יכול לקבל כוס משקה, בבקשה?
‫בטח, ד״ר.
‫אני מקווה שהאמבולנס יגיע בקרוב.
‫כל מה שעשינו היה להרוויח קצת זמן.
‫אל תחמירי כל כך עם עצמך.
‫אילו לא היית פה,
‫אילו לא היית מתקשרת לחבר שלך, ‫האיש הצעיר הזה לא היה שורד.
‫ולא הכול בשליטתנו. ‫ואת יודעת את זה יותר מכל אחד אחר.
‫בבקשה, ד״ר.
‫תודה רבה. ‫- בבקשה.
‫זה בשבילך, מתוקה.
‫תודה.
‫את יודעת, אני שואל את עצמי כל יום, ‫״מה לעזאזל אני עושה פה?
‫למה למדתי רפואה?״
‫אבל אחרי רגעים כמו הרגע הזה ‫אני אומר, ״שיהיה״.
‫לא?
‫כל יום הוא יום טוב לפרוש בו.
‫אבל אם לא פרשנו, בטח יש סיבה.
‫לחיים.
‫- זה כאן. האמבולנס כאן.
‫הם יקחו אותו עכשיו. תפנו מקום, בבקשה.
‫טוב.
‫הוא צריך לשתות מים ולהישאר מכוסה. ‫הוא יהיה בסדר, אוקיי?
‫זה כל מה שהצלחנו לאסוף.
‫אל תדאגי, ילדה.
‫הרסתם לי את הטריפ, אידיוטים!
‫בוא נזוז מפה.
‫איך הולך?
‫בסדר. ואת?
‫אני עייפה.
‫תסלחו לי, יש קרוב משפחה ‫או מישהו אחר שיכול להתלוות אלינו?
‫אנחנו לא קרובי משפחה.
‫אנחנו צריכים לקחת אותו לעיר.
‫אני אבוא בעוד רגע. ‫- תודה.
‫״אני אבוא בעוד רגע?״
‫תקשיבי, אני...
‫יש לי יותר מדי על הראש.
‫אני מבולבלת מאוד.
‫אבל אם יש משהו שאני בטוחה בו זה ש...
‫אין דבר שגורם לי ‫להרגיש טוב יותר מלהציל חיים.
‫שמתי לב, מתוקה.
‫אבל אני רוצה שתבטיחי לי
‫שלא תעשי ניתוחים על שולחן האוכל שלי ‫בפעם הבאה שתבואי.
‫אני אשתדל.
‫אל תהיי עצובה.
‫בואי. שלא תפספסי אותם.
‫תודה על הכול. ‫- אין על מה.
‫אני אוהבת אותך, מתוקה.
‫את תמיד מוזמנת לבוא לפה.
‫מריגבי!
‫מתוקה!
‫את בסדר?
‫כן. ‫- אז את עדיין בחיים, ד״ר.
‫שמתי לב שאני לא מסוגלת להתמודד ‫גם עם האמבולנס וגם עם בית הספר לרפואה.
‫אני מצטערת.
‫כשעזבת, גם אני הבנתי הרבה דברים, מתוקה.
‫אני שמח לשמוע, רמון.
‫כי אמרתי לך שזה לא בשבילי.
‫טוב, בזמן שנעדרתי הבנתי שזה כן בשבילי.
‫אבל יש הרבה דברים שאני צריכה ללמוד.
‫את יודעת מה קרה היום?
‫החבר הספרדי שלך בא לעזור לנו.
‫והבנו שאולי נזדקק למישהו חדש.
‫והחבר שלך ברני לא כזה טמבל.
‫אמרתי לך. ‫- בלונדי יודע מה הוא עושה.
‫חשבתי על אימא שלך וגם הבנתי שאני עקשן מדי.
‫ושאני מזדקן.
‫אתה חושב להפסיק לעבוד ב״שובבה״ שלך?
‫זו החלטה שלכם.
‫אנחנו צוות.
‫חסר לנו רק אדם אחד.
‫מה זאת אומרת להפסיק לעבוד באמבולנס?
‫הבטחת שאני אנהג בו כשאגדל!
‫שכולנו נעשה את זה!
‫אילו שטויות!
‫בלי לקלל!
‫איך לדעתך אני מרגיש?
‫ואני.
‫גם אותי זה מעציב.
‫תקשיב, ילד.
‫זה משהו זמני.
‫חכה שאסיים את הלימודים, אוקיי?
‫ואני מבטיחה לך שיום אחד ‫יהיה לנו צי אמבולנסים, אוקיי? באמת.
‫באמת?
‫כן. צי שלם.
‫טוב, שמעת את אחותך.
‫צי שלם של אמבולנסים.
‫ועוד איך!
‫מה חשבתם?
‫שנשאיר את מיליוני תושבי מקסיקו סיטי
‫בלי משפחת טמיו?
‫לא!
‫תרגום: גלעד וייס