Előzd meg a járőrt, jó?
MENTŐ
Ott sokan vannak.
Hol voltak eddig? Nem kapkodták el!
- Arra? - Igen, jöjjenek, gyorsan!
- Mi volt? - Szemetek megvertek egy lányt.
Mi tartott eddig? Erre, gyorsan!
Ne bámulj. Menjünk a dolgunkra!
- Nem tudom, mi bajotok. - Ő volt az?
Már bocsánatot kértünk, de ez a köcsög csak rinyál.
Elég! Mi a bajod? Viselkedjél!
Nyugi, nyugi. Nyugi.
Mi bajod van?
- Helló. - Ne érj hozzám!
Marcus vagyok, mentős. Segíthetek?
Csak a szokásos. Nem kell kezelni.
De vérzik, hadd lássam el, jó?
- Muti az arcod, szívem. - Szemét.
Nyugi. Ezek tényleg megütöttek, mi?
Aztán látom, hogy isten tudja, minek van kirittyentve a faszi.
Azok a gecik voltak? Majd jól kirúgom a rohadt szemeteket.
Ez picit csípni fog, oké?
Oké.
- Jól vagy, drágám? - Kutya baja.
Tudom, tudom.
Mit kell csinálni vele?
Csak pár öltést kap.
Adhatok valamit, amitől pikk-pakk jobban leszel.
Ez az utolsó. Oké?
Hadd lássam csak.
Így ni.
Látod? Már nyoma sincs!
Köszönöm.
Igazán nincs mit.
Nagyon is van.
Itt egy klinika egy sarokra...
Menjünk ki kajálni.
Éhes vagy?
Egy saroknyira van egy klinika. Odavihetnénk, hogy összevarrják.
Átmenjünk, kicsim?
Menjünk.
Ezt fogd meg.
De most tényleg, seperc alatt átérünk!
- Pau! - Jól vagy?
Paula!
Paula, mi a baj, kicsim?
Paula? Paula, ébredj fel!
Halljam az igazat. Mit vettek be?
Dehát semmit! Szeszt! Csak alkoholt!
Leállt a légzése, gyere gyorsan!
- Drágám. - Marcus! Gyorsan!
ELSŐSEGÉLY
Jól adtad be az injekciót?
- Igen! - Biztos nem vénába ment?
Dehogyis!
- Mit adtál neki? - Lidokaint, nagyon fájt neki!
Kizártad az allergiát?
Hát azt nem.
Elbasztam.
Van ismert allergiája?
Nem... Nem tudom...
Lidokainra adott allergiás reakció lehet.
- Micsoda? - Bassza meg! De hülye vagyok.
Mit tettél vele?
Engedj be.
- Gyere. - Így ni.
A protokollban van.
Tudom, Ramón.
Ezt elbasztam. Csúnyán elbasztam.
Így nem mehet tovább.
Hogy így, Ramón?
Marigaby nélkül?
Vagy a hülye Marcus fiaddal?
Pedig megpróbáltam.
Kurvára igyekeztem, ahogy csak tudtam...
De nem megy. Nem nekem való.
Nem nekem való.
Kaphatok belőle?
CSALÁD AZ ÉJSZAKÁBAN
A CSALÁD AZ ÉJSZAKÁBAN CÍMŰ DOKUMENTUMFILM ALAPJÁN
Nem. Addig azért nem mentem el,
csak elvonultam kicsit gondolkodni.
Folyton válaszokat keresek,
pedig talán inkább nem kéne annyi kérdést feltenni, nem?
Talán éppen ezért nem lehet szabadulni a gondolattól. Nem igaz?
Mary!
Gyere!
Megyek már!
Most meg mi lelt?
Szerelmes vagy, vagy mi?
Már megint a rohadt mentővel álmodtam.
Álmomban Changóval, Julitóval és apával voltam.
Pedig ők most nincsenek itt.
Úgyhogy inkább szép nyugodtan reggelizzünk meg, mit szólsz?
Vagy mi?
Nem férsz a bőrödbe, máris mennél vissza dolgozni, mi?
GYÜLEKEZŐHELY
Nem. Nem.
Ez sem.
Mi a baj? Most mi van?
Csúnyán el leszünk tángálva, az van.
Elővételben már eladtam a legvéresebb, leghentelősebb mentős képeket.
De ezek semmire se jók, tökfej!
Na, várjunk csak, miféle „elővétel”?
A kuncsaftok már kifizették, amit nem kapnak meg.
- Hékás! Hova-hova? - Add vissza a kurva pénzünket!
- Az szopó! - Miért nem bírtál jókat fotózni?
Ne dühöngjetek.
Mondtam, hogy figyeljétek!
Idióták! Mi a tököm? Kapjuk el őket!
Töketlen hülyék vagytok. Gyerünk!
Gyorsan! Őrizd a kerítést!
Igyekezz.
Jól van na, megyek már! Nyugi!
Siess már!
Ne sürgess. Várj!
- Másszál már át! - Várjál.
Hű, a sebesség ördöge!
- A hátizsákod! Gyerünk! - Futás! Gyorsan!
Jó, hogy nem az én képem raktad a holtak közé.
Nem mondok neked semmit.
Nem is kérdeztem semmit.
De már bő egy hete nem hallottam felőle.
Jól van a lányod.
Más pedig most ne is érdekeljen téged.
Hát, az nem elég, hogy jól van.
Tudnom kell, miért nem bízik bennem.
Nem miattad van, Ramón.
Amikor úgy érzi az ember, hogy majd’ megfojtja a világ, ki kell szállni kicsit.
Akinek az a munkája, hogy életeket ment, az nem „szállhat ki” csak úgy.
Biztos az egyetemi előmenetelének se tesz jót, ha így eltűnik.
Komolyan azzal jössz, hogy a továbbtanulása érdekel?
Mikor épp a mentőzés miatt fogják kirúgni?
Neki kell rájönni, mit akar. Nem a tulajdonod, Ramón. Senki másé sem.
Mintha a falnak beszélnék a családban.
Ezeket tanuld meg.
Marigaby nélkül cseszhetjük a mentőzést.
Ugye rémlik, hogy kicsaptak a suliból?
Engem is!
Kell egy harmadik a csapatba.
Valaki gyors és előrelátó!
Aki ügyes.
És María Gabriela nevű?
Komolyan mondtam a tegnapit.
Abbahagyom a mentőzést.
Ne beszélj összevissza.
Hívhatnánk Melialt?
Régi vágású, de ügyes!
Vagy szóba jöhet még... Nem is tudom.
Juan Carlos. Vagy Toño!
Bár Toño azt hiszem, Ambrizéknak dolgozik.
Cris terhes.
Tényleg.
Ha figyelnél, tudnád: nem összevissza beszélek.
Abbahagyom a mentőzést.
Ne már, komolyan. Tedd le azt a szart.
Ramón, ki a tökömet hívsz?
Anyádat!
Ébresztő, hékás!
Ez meg mi?
A nyereségünk, tökfej!
Na, gyerünk!
Hova?
Előbb én!
Úgy elverlek!
- Ne! - Ez az!
- Ne! - Igen! Megvan!
- Ne! - Gyerünk. Újra.
Mindig el akartam jönni ide.
- A szüleid sose hoztak el? - Nem.
Engem se!
Folyton dolgoznak.
- Nem. - Ez így csalás!
Kis koromban azt hittem, ez már külföld.
Meséltem már, hogy egyszer én is elszöktem hazulról?
Tényleg?
Bizony!
Nem tudom. Egyszer csak mindent teljesen távolinak és idegennek éreztem.
Egyedül anyádat tudtam felismerni széles e világon.
Így hát fogtam Leticiát,
néhány táskába összedobáltam a holmimat, és világgá mentem.
Te legalább magaddal vitted anyát.
Minket meg otthagyott.
Nagyon sokáig azt se tudtuk, hol van, hogy nem esett-e baja.
Julito egyre faggatott, hogy hol van. Nem tudtam, mit feleljek.
De magad is érezted!
Érezted a terhet,
te is tudod, milyen érzés, amikor torkon ragad a világ.
Van, aki meg tud birkózni ezzel, és van, aki nem.
Figyelj, én nem akarom mentegetni, amit tett.
A tőle telhető legjobbat tette. Azért apáddal sem annyira könnyű ám.
Mindannyiótokat képes megfojtani, hogy az adrenalinfüggőségét kielégítse.
A vészhelyzetben rejlő adrenalin.
Az tartja őt a markában.
Én szeretek mentőzni.
Nézd csak. Látod? Látod a csirkéimet?
Egész életükben csak tojtak. Nekik ebből áll az élet.
Ha szabadon eresztem őket, fogalmuk nincs, hová menjenek.
Mind visszajön szépen a tyúkólba.
A szabadság nem luxus.
Köszönöm.
Az a tervünk, hogy a rapcsatában elnyert pénzből nekivágunk az útnak.
És a kisfiú vagy kislány már ott születne meg.
Meglátjuk, hogy alakul. Tán valóra válik az álmunk.
Melyik? Mi az álmotok?
A zene.
De hisz egy pelenkát se tudsz kicserélni!
Most ugratsz, Ramón?
Ki tanította meg Julitót fölállni?
Hát focizni? Többet törődtem vele, mint ti ketten együtt.
És ki kereste meg a betevőt? Ki volt a kenyérkereső?
Baszki, én legalább vele voltam!
- Segítettem házit írni. - A mentőnkben!
Én viseltem gondját. Az a te mentőd!
A te mentőd, a te álmod. Nem az enyém!
- Az én álmom? - Igen.
Az én álmom az volt, hogy legyen melóm, hogy legyen mit ennetek!
Hogy szépen élhessünk együtt!
Csak hát Marigaby nélkül kurvára nem működik!
És én se téged foglak furikázni egész életemben.
Hát a semmiért szakadt meg a szívem?
Mi a faszt akarsz, Ramón?
Én is kurva mentőben dögöljek meg?
Marcus, itt legalább a mi családunk itt van nektek.
De odaát? Odafönt mi vár rátok?
Az USA-ban nem könnyű az élet.
Már elnézést, Lety asszony,
de a magamfajtának Mexikóban se könnyű az élet.
Amerikában legalább van valaki, akihez fordulhatunk, és...
és ő majd segít átvészelnünk, amíg újrakezdjük.
Én mihez kezdhetnék Mexikóban?
Otthon töltsem az életem gyerekekkel?
Ugye megérti?
Meg.
Gürcöltem, hogy hagyjak rátok valamit. Hm?
Nem félünk az újrakezdéstől.
Én már megtettem.
És nem megy rosszul.
És tudtam volna még tovább várni az indulás előtt,
de most már más a helyzet, mert...
Mert ha nem most, akkor mikor?
Én nem hagyom el a családom.
- Ramón? - Mi a fasz van, Ramón?
Hé, Ramón! Ne csináld már.
Hagyjad, hadd menjen.
Mi lelt?
Csak eszembe jutott Marigaby.
A fluoreszkáló volt a kedvenc színe.
A fluoreszkáló nem is szín.
Na, még ez is.
Úgy hiányzik, tök gáz.
Hiszen meghalt, ugye? Rengeteg vér volt a tetthelyen, nem?
De hülye vagy! Igenis él.
Csak hát elment.
Ahogy anyukám is.
És biztos Marcus is itt hagy minket.
Remélem, apukám nem hal bele a bánatba.
Csodálatos apuka lesz belőled.
Tedd, amit tenned kell. Mi támogatni fogunk.
Köszi.
Elkaplak. Mindjárt megvagy.
Rám mindig számíthatsz. Mind számíthattok.
- Tudom, nehéz volt... - Lety.
De hisz elmentél.
Az nagyon gáz volt.
És bocs, ha faszul viselkedtem.
Nem is tudom.
Rosszul reagáltam.
Megesik néha, nem?
De.
Szia!
Tessék.
- Ez mi? - Játéktermi jegyből vettem.
Még kettő maradt.
Nagyon aranyos.
Szóval játéktermi jegyet adnak a kitűnő bizire?
Ellógtunk,
de egy nemes ügy érdekében.
Mi a baj, kicsinyem?
Semmi. Csak úgy hiányzik Marigaby meg a többiek.
Mindenki a saját dolgával törődik, én viszont...
Te vagy a mi csirizünk.
Hogyan?
Az szuperragasztó, nem?
Aki összetartja a családot.
Bármi is történjék.
Jó ideje nem állítottam oltárt.
Szeretnél kitenni valamit valakiért?
Igen? Tessék.
- Köszi. - Rakd csak oda.
Egy barátnőmért.
Úgy hívták, Nallely.
Színésznő volt.
Mi történt vele?
A földrengéskor találkoztunk...
és végül...
Inkább nem beszélek róla, de...
A földrengéskor halt meg?
Nem.
Utána, de...
- Mit keresnek itt? - Ismered őket?
Igen, Don Toñóék.
De mit cipelnek?
Mi baj, Don Toño?
Bocsánat a zavarásért!
Lázaro leesett az építkezésen,
és úgy hallottuk, az unokája orvos.
Segítek. Mióta nincs magánál?
Nem is tudom, úgy tíz perce.
Jöjjenek be, kérem!
Arra tegyék a fejét. Ne nagyon mozgassák.
Így ni, óvatosan.
Hátrébb, kérem.
Hé, hallasz engem?
Életben van?
Igen. De ha nem sietünk, meghal.
- Hívtak mentőt? - Igen, de nem tudjuk,
hogy átjutnak-e a karneválon.
Orvosi műszerek kellenek. És a körzeti orvos is, rendben?
Szükség lesz gézre, sóoldatra, fecskendőkre, kötszerre, katéterre.
A patikából is be tudják szerezni.
Az orvos minden műszert hozzon, amit csak ér.
- Itt fogjuk megműteni. - Máris, doktornő.
Itthon mi van?
- Nem tudom, mi kell. - Párnák.
Abban a szobában.
- Van ollód? - Olló is, ragasztószalag is. Lámpát?
- Igen. - Onnét hozzon.
- Kéne még kötény meg lavór. - Máris, mindjárt hozom.
- Tépés is kell! - Hozom, kicsim!
Micsoda véletlen.
Az. Ezek szerint magának se veszi fel?
Na, baszki! Nem mondtad, hogy haverokat is hozol.
Ti ismeritek egymást?
Igen, ismerjük.
- De ide külön jöttem. - Vagy úgy.
Tudsz róla valamit?
- Kiről? - A húgodról.
Lement strandolni. Nektek nem mondta?
Nem.
Cseszd meg, doki! Azzal a hogyishívjákkal ment el.
Mr. Vagánnyal!
Tényleg ez a neve!
Jól van?
Anyám szerint tér kell neki.
Nos, ha találkoztok, mondd, hogy kerestem.
Rendben.
És add át, hogy ha bármire szüksége van, hívjon csak nyugodtan.
Meglesz, doki.
Viszlát, Raúl!
Jóképű, mi?
Az, de én jobb fej vagyok.
- Meg magasabb is, hallod. - Ja, az igaz.
Jó napot!
Hát ez mit keres itt?
A lányod egyik páciense.
Nyugi, szépfiú.
Te jobban bejössz a húgomnak.
Várj csak itt.
Hé, Ramón.
Elkelne az extra segítség, nem?
- Gyerünk, nagyfiú! Tempó! - Jó.
Aztán el ne baszd, szépfiú. És mexikóiul beszélünk, nem spanyolul.
Vágom. Ide?
Aha. Vigyázz, ez a harmadik világ.
Hoppáré!
Hé, időt kérek! Állj, elfáradtam!
Ez itt mi?
Hogy kerül ide sör?
Vége a partinak! Vegyétek le a jelmezeket!
- De... - Semmi de! Le a jelmezeket!
Hé! Mi folyik itt?
Nézd. Most nézd meg! Sört isznak.
Nem, várjunk, az az enyém. Én vettem.
Hát a házi szabályaink? Megállapodtunk, nem?
De, és be is tartottuk a szabályokat.
Figyelj, a vallásunk tiltja az alkoholt.
Megesküdtünk! Beengedtük Krisztust, nem ronthatjuk meg a testünket.
Tudom, de ez a szomszédé. Kiteszem...
Lety, te ismered a múltamat.
Csak az oltárra van. Tudom. Nyugi.
Most azonnal elviszem mindet.
- Rajta. - Julio, gyerünk, hozd a cukorkáidat.
Gyere, Julio, mozgás!
- El is viszem. - Helyes. Vidd csak.
Figyelj, Luke.
Tényleg nagyon hálás vagyok mindenért, amit a gyerekeimért teszel, Ramónért is.
De így...
Soha többet ne beszélj így Julióval.
Ti fiatalok azt hiszitek, minden olyan könnyű,
de más lesz az élet.
Minden a kisbaba körül fog forogni.
Minden.
A te életed az ócskavasad körül forog.
Annak az ócskavasnak köszönheted,
a mentőnek köszönheted, hogy van mit enned.
Neked a mentő a gyereked, nem?
- Nem. - Őt sosem hagytad cserben.
Engem bezzeg órákig várattál suli után.
- Marigabyval is ezt csináltad. - Elég, hagyd már abba.
És anyával is mi volt? Ugyanígy bánsz majd Julitóval is?
Van egy 0-42-es az 57-es útnál a régi gyárban.
Elhagyott papírgyár az 57-es úton.
Uccu, szépfiú.
A neve Lázaro. Férfi, 24 éves.
Pulzusa 110.
Verejtékezés, szapora légzés.
Így ni.
Felnyársalódott.
Muszáj mentőt hívnunk.
Természetesen már hívtunk, de 40 perc alatt sem értek ide.
Ha meg akarjuk menteni, azonnal meg kell operálnunk.
Maga orvos?
Mentős vagyok. És másodéves orvostanhallgató.
Hát, pedig ezt meg kell oldanunk.
Tessék, egy magának.
- Egy magának. - Köszönöm.
És az Isten irgalmazzon mindannyiunknak.
Annak idején itt nyomtak minden papírpénzt.
Hát, már elég lelakottnak tűnik.
Hé, Ramón, nem lehet, hogy csapda? Múltkor rendesen beszoptuk.
Forduljunk vissza?
Gyerünk.
Biztos?
Ha már idáig kijöttünk.
Nem félsz, szépfiú?
Egyáltalán nem.
Ne, Ramón. Te inkább itt várjál. Nehogy kilopják a mentőt a seggünk alól.
Mi a helyzet, haver?
A spanom.
- Nem fogja túlélni. - Na, mutasd. Merre van?
Menjünk.
Baszki, odabent van?
Kurva élet.
Behatolok.
Jól van?
Még csak suliban csináltam ezt.
Elszorítsam?
Igen.
Most pedig arra kérem, hogy ejtse meg a bemetszést,
és tartsa el kétoldalt a bőrt.
Rendben.
Szép nyugodtan.
Ezen mindannyian átesünk.
Minden egész más, amikor élő testen végezzük.
Fogja meg a rudat.
Fogom.
Akkor húzom ki a rudat, ha kiderült, hogy mit döfött át.
Oké.
- Oké. - Mehet.
Rajta.
Az isten bassza meg.
A májat szúrta át.
Nem mozdíthatjuk el.
Rögtön elvérezne.
Nem tudom, mit tegyünk.
Te jó isten.
Erre.
- Halló? - Raúl?
Már mindenütt kerestelek! Hogy vagy?
Kérlek szépen, segíts!
A nagymamámnál vagyok. Történt egy baleset.
Legalapvetőbb műszereink is alig vannak.
Épp feltáró laparotómiát végzünk.
Egy 24 éves férfi betegen.
Egy rúd fúródott a hasába. A jobb felső negyedébe.
Átszúrta a máját. Vezess végig a műtéten, segíts elvégezni.
- Ő az? - Igen.
- Nem baszol, ez maga Emiment. - Hékás.
- Láttam TikTokon. - Mi a neve?
- Hiphopper... - Chimba.
...és mentős is.
- Haver! - Milyen szer van benne?
Sör.
Lassú, szabálytalan pulzus, elégtelen légzés.
- Elszívtunk pár dzsoját. - Nem mondod.
Meg nyomott egy kis fentát is.
Mi az a fenta?
Amit a kölykök tolnak.
Van naloxonod? Ki kell ütni belőle az opioidokat.
- Hoztál elsősegélycsomagot? - Nem.
- Ne már! - Hé, haver. Idefigyelj. Haver!
- Ramón! - Cimbi.
Oké, a rudat eltávolítottátok?
Nem, nagyon vérzik.
Na jó. Nagyon figyelj, és pontosan azt csináld, amit mondok.
- Oké? - Rendben.
Sengstaken-Blakemore szonda kell majd csillapítani a vérzést.
- Nincs. - Nincs nálunk.
Oké, értem. Lássuk csak.
Akkor improvizálunk.
Foley-katéteretek és hengeres Penrose-drénetek van?
Igen, az van a táskámban.
- Megtenné... - Fogom én. Menjen.
Máris.
- Siess. - Igyekszem.
GyorsanI
- Tessék. - Köszönöm. Szorítsa itt.
Megvan!
Jól van, oké. Most vágd át a Foley-ballont.
- És tedd a Penrose-drénbe. - Jó.
Penrose-drént nem hoztam.
- Jaj, doktor. - Nincs drénünk.
Bassza meg.
Oké, kitalálok valamit.
A hátizsákom első zsebében, nagymama.
- Ott egy koton. - Jó.
- Keresd meg. - Hozom.
Az nagyon jó lesz!
Ramón!
Marcus! Már megint fittyet hánytál a protokollra!
Jól van, tudom.
- Köszi! - Hirtelen szívmegállás, gyorsan!
Megvan? Akkor rakd bele a Foley-t!
Csinálom.
Most húzd bele a ballont, és jól kösd el a két végét.
De nehogy elzárd a csövet.
- Tudsz követni? - Igen.
- Kész. - Jól van.
Most pedig juttasd be a ballont a parenchymás szervsérülés útjába.
Addig töltsd vízzel, amíg el nem állítja a vérzést.
- Érted? - Igen.
Kihúzzuk a rudat.
Maga kihúzza, én pedig behelyezem ezt, jó?
- Igen. - Rajta.
Háromra.
Egy, kettő, három. És kint van.
Ez az! Felitatni!
Nyissa fel, tartsa el a bőrt.
Így ni, megyek befelé, befelé.
Be, be, be.
Siess, baszki!
Kurvára siessél, Emiment!
- Neked mondta. - Van vagy nincs, Marcus?
Figyelj, ez kibaszott drága.
- Gyerünk. - Marcus, muszáj beadnom!
Kuss, mentsétek meg!
Haver. Marcus!
Na jó, tessék!
Hé!
- Higgadj le! - Szétkúrtátok a tripemet!
- Joseph! - Eressz el!
Fogd be!
- Kész. Nagymama, megfognád ezt? - Igen.
Elvérzik!
Rajta vagyok!
Így ni.
Még.
Tarts ki, tarts ki még.
- Mindjárt megtelik. - Hogy megy?
- Kész van. - Hogy állsz, Marigaby?
Marigaby, minden rendben?
Minden rendben?
Működik.
Bevált!
Sikerült.
Raúl, sikerült! Köszönöm!
- Kurva jó! - Köszönöm!
Jól van, nagyon jó.
Raúl?
Raúl, hallasz?
Van...
Na jó, bátya. Beviszlek a kórházba, okés?
Nem.
Mondjad, mivel tartozunk, és húzzatok a picsába.
Nem, nem fogadunk el pénzt.
Göndi, hozd a zsét.
Tudjuk, milyen megkeresni a betevőt.
Hogy van, doktor úr?
Jól vagyok, kedves.
Hölgyem, kaphatnék egy kupica rövidet, kérem?
Hogyne, doktor úr.
Remélem, hamarosan ideér a mentő.
Csak egy kis időt nyertünk neki.
Legyen elnézőbb magával.
Ha maga nincs itt,
ha nem hívja fel a barátját, nem élte volna túl a fiatalember.
Nem minden rajtunk múlik. Ezt maga mindenki másnál jobban tudja.
Tessék, doktor úr.
- Köszönöm szépen. - Szívesen.
Ez a tiéd, kincsem.
Köszi.
Tudja, mindennap azon töprengek, hogy: „Mi az istent keresek én itt?
Minek is tanultam orvoslást?”
De az ilyen pillanatok után azt mondom: „Csak azért is.”
Nem igaz?
Minden egyes nap jó okunk volna feladni.
Ha mégsem adtuk fel, annak csak jó oka van.
Egészségünkre!
- Egészségünkre! - Itt van.
Most viszik el. Álljatok el az útból.
Na, jó.
Igyon sok vizet, és legyen betakarva. Rendbe jön, oké?
Ennyit tudtunk összeszedni.
Jók vagyunk.
Elbasztátok a tripemet, köcsögök!
Húzzunk innen.
Hogy vagy?
Jól. És te?
Elfáradtam.
Elnézést, velünk tudna jönni egy családtag vagy hozzátartozó?
Nem vagyunk rokonok.
Be kell vinnünk a városba.
- Máris megyek. - Köszönjük.
Máris elmész?
Figyelj...
Túl sokat vettem magamra.
Nagyon összezavarodtam.
De ha valamiben biztos vagyok, az az,
hogy nincs jobb érzés annál, mint ha életet menthetek.
Vettem észre, kicsim.
Azt azért ígérd meg,
hogy legközelebb nem műtesz az ebédlőasztalomon, ha jössz.
Igyekezni fogok.
Ne szomorkodj.
Ne várasd őket.
- Mindenért nagyon köszi! - Nincs mit.
Szeretlek, kincsem!
Ide mindig hazajöhetsz.
Marigaby!
Szívecském!
Jól vagy?
- Jól. - Szóval még élsz, doki.
Rájöttem, hogy nem tudom együtt csinálni a mentőzést és az orvosit.
Sajnálom.
Mikor elmentél, én is rájöttem pár dologra, szívem.
Örülök, Ramón.
Mert megmondtam, hogy ez nem nekem való.
Én viszont ráébredtem, hogy nagyon is nekem való.
De még sokat kell tanulnom.
Tudod, mi történt ma?
A spanyol pasid ugrott be kisegíteni a mentőbe.
És rájöttünk, hogy talán jól jönne egy külsős.
Nem is olyan hülye ez a te Barney-d.
- Mondtam. - A szépfiú érti a dolgát.
Sokat gondoltam anyátokra, és rájöttem, hogy rohadtul én vagyok túl makacs.
És kezdek megöregedni.
Fel akarod adni a Szipirtyót?
Rajtatok áll.
Egy csapat vagyunk.
Vagyis az egyikünk még hiányzik.
Hogyhogy abbahagyjátok a mentőzést?
Megígérted, hogy nagy koromban majd én is vezethetem!
Hogy mindent együtt csinálunk!
A kurva életbe!
Ne káromkodj!
Szerinted nekem milyen érzés?
Hát még nekem.
Még nekem is szar érzés.
Figyelj, öcsi.
Ez csak ideiglenes.
Várj, hadd végezzem el az iskolát, oké?
Megígérem, hogy egyszer még egy egész mentős flottánk lesz, oké? Komolyan.
Komolyan?
Bizony. Egy egész flotta.
Hát, hallottad a nővéredet.
Egy egész flottányi mentő.
Kurva jó!
Mit hittetek?
Hogy majd magára hagyunk több millió mexikóvárosi lakost
a Tamayo család nélkül?
Dehogy!
A feliratot fordította: Speier Dávid