See on ju puhas? Ei?
Ära ole laiskvorst.
Sa oled täielik räpakäi, ausõna.
KIIRABI
Asume tööle, perekond.
Kaks pakki sidet...
Kaks? - Jah.
Kaks desinfitseerijat, kolm etanooli.
Jah?
Neli pakki süstevett.
Kaks pakki antimikroobset seepi.
Pakk süstlaid.
Süstevett neli.
Jah?
Neli füsioloogilist lahust.
Ongi kõik.
KIIRABI
Hästi.
ESMAABI
See läheb sinna.
Tõsiselt?
Vaadake, mis seal peidus oli.
Oh sa pagan.
Soovid midagi lisada, Ramón? - Vaata.
Kui hundist räägid...
Ära auto pärast muretse, poja.
Nad lubasid leida talle uue hooliva omaniku.
Annate ta kindlasti mõnele kobakäpale.
Ma ei saanud temaga viimast korda sõita ega hüvastigi jätta.
Kes ütles, et sa temaga enam sõita ei saa?
Teeme täna koos viimase vahetuse.
Marcus, pesime ta just puhtaks. - Peseme uuesti. Julio rõõmuks.
Ole nõus, paps.
Lety, mida sina arvad?
Olgu. Veel viimast korda.
Jah!
Kas saad tulla, tütreke? - Pean homme vara tõusma.
Teeme seda mõnel teisel päeval.
No kuule, doktor.
Teeme seda täna.
No nii. Viimane vahetus, rahvas.
Aitäh.
Veel üks vahetus ja siis on kõik.
DOKUMENTAALFILMI „MIDNIGHT FAMILY“ AINETEL
Berniet olete näinud?
Ta on köögis. - Aitäh.
Klopid muna lahti ja paned pannile.
Rõõm näha, semu.
Kas sa polegi surnud?
Näen nüüd, et panid hoopis pidu.
Ära ole selline.
Äkki jätate meid hetkeks üksi?
Jajah, muidugi.
Andke andeks.
Aitäh.
Tšau. - Tšau.
Tean, et poleks tohtinud niimoodi lahkuda.
Anna andeks.
Palun ära ole vihane.
Ma ei olegi.
Ma muretsesin.
Aga...
Oleksid võinud helistada või sõnumi saata.
Sul on õigus.
Anna andeks, et kõik pekki keerasin ja siis kadusin.
Mis seal ikka.
Sa lahkusid, sest vajasid seda.
Ja seda ma mõistan.
Oleme leppinud. Eks?
Olgu.
Miks sa nii hea oled?
Kas sa ei võiks siis vahel idioodi või sitapeana käituda?
Võiksin ikka, aga ei taha.
Elu muutub totaalselt.
Eriti Julito jaoks.
Jah, aga küll ta harjub.
Tal oleks lihtsam, kui ta ema kodus oleks.
Hakkab peale.
Ma teen ju, nagu sa tahad, Lety.
Loobusin kiirabitööst.
Vaata, ma alustan ju uut elu.
Tead, Ramón.
Probleem ei olnud kiirabitöös.
Asi on sinus.
No mängime siis lolli edasi.
Sest tegelikult armastad sa mind.
Ma ei tea, millest sa räägid.
Põikpea.
Kas sa tööle hiljaks ei jää?
Annan teada, kuidas läheb.
Sa ei pea.
Tšau.
Teada annan ikka.
Olgu.
Sa pead mõistma, et su suhe Bernardoga
ei anna sulle mingeid eeliseid.
Tegelikult
on asi suisa vastupidine.
Me ütlesime, et kui sa veel kord eksid, lendad välja.
Tean, et keerasin kõik persse.
Või noh, tegin suure vea.
Ära muretse. Olen aru saanud, et sul puudub igasugune filter.
Mu külalised olid pärast su lahkumist sõnatud.
Aga tõepoolest, minu arust kirjeldasid sa oma teguviisi just õigete sõnadega.
Vaadake, doktor.
Olen lapsepõlvest saati kiirabiautos sõitnud.
Seal terve elu töötanud.
Keegi ei küsinud, mida mina tahan.
Ja mida sa siis tahad?
Ma tahan arstiks saada.
Ja kuidas me saame tagada, et sa enam kaotsi ei lähe?
Mu isa müüs kiirabiauto maha. Nii et ma pühendun jäägitult.
Kui ta autot ka müünud poleks, on minu prioriteediks kool.
Sa oled liiga palju maha jäänud, Marigaby.
Ma õpin järele.
Ja sa ei jõudnud eksamile.
Olgugi et sulle anti teine võimalus.
Ma räägin õppejõuga.
Ta ei ole sinuga sugugi rahul.
Tead, et ma tulen koos sinuga USA-sse, eks?
Kas te müüte selle tõesti maha?
Müüme jah.
Saadame ta pensionile.
Oleme siin nii palju läbi elanud, mis?
Su väike suveniir on siin.
Noh?
Kas tahad autoga jumalaga jätta?
Viimast korda?
Oled nõus?
Persse!
Mees!
Mine nüüd, ma tulen kohe.
Kurat.
Persse.
Näed? Sa ajad mu lihtsalt hulluks.
Lähme sööme kusagil mujal, eks?
Need sitapead on seal.
Me peame näitama, et me ei karda.
Ehk peaksime neile raha tagasi andma.
Me ei saa.
Me kulutasime ju kõik ära.
Miks sa neile need kehvad fotod müüsid? Vanu oli ju ka.
See on sinu süü ka.
Kuidas? - Sa ei toonud mulle midagi head.
See pole ju minu süü.
Pealegi saan peksa mina, mitte sina.
Ta pani pildi tasku. - Appi!
On ta terve? - Appi!
Kähku! - Kas ta minestas?
On tal kõik hästi? - Eest!
Mis juhtus? - Nad jooksid peadpidi kokku ja...
Saab ta terveks? Ta ei reageeri. - Raha ta igatahes tagasi ei küsi.
Pupillid reageerivad aeglaselt. Kuule! Me peame kiirabi kutsuma. Kohe!
Minge!
Hommikust, hr Ramón!
Te töötate nüüd siin?
Jah, neiud. - Tore, kas pole?
Palju õnne. - Aitäh.
Tervitage meie poolt Marcust. - Tervitan.
Tere!
Näed? Su tulek rõõmustab kõiki.
Viin sind headesse kohtadesse, kus antakse tervislikku toitu.
Ja takorestorani, kus on head soodustused.
Ma tahan lihtsalt tööle hakata. - Väga hea suhtumine.
Enne kui ma sulle su kabinetti näitan... Palun pea meeles, et suurus pole oluline.
Peaasi, et asi toimib.
Räägid sa nüüd kabinetist või...
See hakkab sulle meeldima.
Ma usun ka. - Olgu. Lasen sul siis tegutseda.
Kohtume lõuna ajal. - Näeme hiljem.
Kas keegi teab, kuidas see töötab?
Siin ei tohi parkida.
Ei tohi?
Kes nii ütleb?
No meie.
Väga veider, härra politseinik. Ma pargin siin iga päev.
Palju läheb, et te uttu tõmbaksite?
Mis sul viga on?
Me ajame ju lihtsalt juttu.
Tahate mul perset lohku tõmmata. - Marcus, lähme ära. Eks? Vahet pole.
Näed?
Kuula oma tüdrukut.
Sa räägid minuga, sitapea. Teda ära sellesse sega.
Milline kõva mees. Las ma meenutan sulle midagi.
Mida? - Võim on meie käes.
Rahune maha, sitapea! - Lõpeta!
Sitapea selline. Sa ei või...
Jäta tüdruk rahule! Ta on rase, värdjas!
Cristina! On sul kõik hästi? Näita. - Kaome siit!
Tõmmake uttu, sitapead!
On kõik hästi?
Ei. Valus on. - Persse.
Neiu, on sul kõik korras?
Kohe oleme kohal, Crisis.
Tubli poiss. Sa reageerisid kärmelt. - Aitäh. Ma olen parameedik.
Või noh, mu isa on.
Ja õde õpib ülikoolis.
Jajah. Sa oled Ramón Tamayo poeg, eks ole?
Pepe!
See on Tamayo poeg.
Oleksin pidanud aimama.
Su isa õpetas mulle kõike, mida ma tean.
Võtame asja nüüd üle.
Ütle isale, et Edgari vennapoeg tervitab.
Hästi tehtud!
Sa päästsid meid, Julio.
Mida?
Sa jagad seda meditsiinivärki.
Seega...
Aga ära jälle hulle plaane hauduma hakka.
Muidu oleme taas jamas.
Sul puudub ambitsioon, poisu.
Aga mul on teadmised.
Tere. Professor, ma tahtsin vaband...
Täielik déjà vu.
Las ma pakun. Te tahate saada eksami tegemiseks kolmandat võimalust?
Arvate, et me kõik oleme teie käsutuses?
Milline ülbus!
Tean, et ma ei vääri võimalust. - Selles oleme ühel meelel.
Mu tulevik sõltub sellest. - Teate, preili Tamayo.
Minu asi pole teie tuleviku eest vastutada.
Mõelge midagi originaalsemat välja.
Mina saan otsustada vaid seda, kas te jääte siia või ei.
Ja ma ütlen, et ei jää.
See koht ei sobi teile. Aga keskenduge positiivsele.
Te saate nüüd probleemideta oma kiirabiautoga ringi vurada.
Kui teile tänavatel nii väga meeldib, olge parem seal, mitte siin.
Näete? Teil on siiski tulevik.
Teate, mis?
Teil on õigus.
Ma ei tulnud õppima selleks,
et rikkaks saada,
töötada parimates haiglates või oma teadustöid avaldada.
Te ei tulnud ka selleks, et loengutes käia ja eksameid teha.
Ma õpin meditsiini, sest tahan inimesi aidata.
Et nad tänavatel ei sureks.
Tahan teada, mida teha, et nad eluga haiglasse või koju jõuaksid.
Isegi kui ma kõiki aidata ei saa.
Minu tulevikku ei otsusta teie. Keegi ei otsusta.
Minust saab arst. Vahet pole, mida ma selleks tegema pean.
Teie kõik viskate aga kiirabi ja parameedikute üle kogu aeg nalja.
Tahaksin näha, kuidas te seal hakkama saaksite.
Ehk peaksite natuke käsi määrima.
Vabandage mind.
Teie eksamitöö peab olema veatu.
Üks viga ja lendate välja.
Vigu ei tule.
Homme hommikul.
Ja et te kohal olete!
Bernie.
Nad lasevad mu eksamile!
Ma olen nii kuradi õnnelik.
Räägin kõigest hiljem. Eks? Musi!
Dr Luna.
Kas te vajate küüti, prl Tamayo?
Ei, aitäh.
Metrooga jõuab kiiremini.
Ja millest selline au?
Ma tahtsin tere öelda
ja sind selle päeva eest tänada.
Tänada pole vaja.
Ma olen sinu jaoks alati olemas.
Ära nüüd vesistama kuku.
Noh? Kas nad võtsid su tagasi?
Ei ütle, uuri ise.
Kindlasti võtsid. Sa saad alati oma tahtmise.
Mitte alati.
Te olete loodud suurteks tegudeks, prl Tamayo.
Peaksin vist minema hakkama.
Parem oleks, sest ma tahan teid hirmsasti suudelda.
Sa vajaksid minu luba. - Seepärast ma ei üritagi.
Tubli.
Ma armastan teid, prl Tamayo.
Aitab teesklusest.
Ise teate, mida sellega peale hakkate.
Olen ennast nurka mänginud, mis?
Ma ei tea, kumma ma valin, nii et ärge üldse hakake.
Aga ma pean eksami edukalt sooritama ja tõestama, et olen valmis.
Aitäh, et tulid, ema. - Äärepealt ei oleks tulnud.
Ma olen töösse uppumas.
Sama peaks ju ka sinu kohta kehtima?
Jah, ma olen terve päeva rüganud.
Kallis,
sa tead, et ma räägin koolist.
Isegi su pruut võttis end kokku.
Ausalt öeldes arvasin, et ta on lootusetu juhtum, aga ta üllatas mind.
Ütleksin isegi, et sul on temalt mõndagi õppida.
Seepärast sulle tömpsuid näidata tahtsingi.
Ja seda, mida me siin teeme.
Need kaks siin on...
Ma tean, kes tömpsuud on, pole vaja seletada.
Hästi.
Tule kaasa.
Ma tulen koolist ära, ema.
Kas sa kavatsed elu lõpuni tömpsuid päästa?
Ei. Aga sind ja Marigabyt vaadates näen ma, et mul on midagi puudu.
Tahe elus edasi jõuda? - Ei, kirg.
Kirg meditsiini vastu. Milleks siis oma aega raisata?
Või õpetajate aega. Nende aega, kes seal olla tahavad
ja kelle kohta ma kinni hoian.
Asi pole selles, et sa oled mu poeg. Sellesse suhtun ma tõsiselt.
Aga sul on annet.
Ära raiska seda nii.
Ürita mõista.
Ära arva, et ma ei pea seda siin oluliseks.
See on tähtis sulle ja seega ka mulle.
Aga sa saaksid sellega ka hiljem tegeleda. Kui kraad on käes ja residentuur läbi.
Sa ei mõista. Ma leidsin midagi, mis teeb mind õnnelikuks.
Tõesõna. - Lõpeta.
Ära tee sellest odavat seebiooperit.
Ma ei sunni sind midagi tegema.
Pole kunagi sundinud.
Kui ma su isast lahutasin ja sa Hispaaniasse jääda otsustasid,
leppisin sellega, sest see oli sinu soov.
Jah.
Tahan öelda, et mina toetan sind kõiges.
Alati.
Isegi kui ma tegelikult mõista ei suuda... - Aitäh sulle.
Rahune, poeg. Nad vaatavad ta läbi, küll kõik laheneb.
Ramón, võta Julio peale.
Tulen teile kuidagi järele. - Ära mõtle praegu sellele.
Võib vaja minna.
Ei, Ramón. Ära anna seda mulle.
Ilma sinuta me autot ei vaja. Jäta enda kätte.
Kui Cris hädas on, vajate te transporti.
Tuled siis, kui temaga kõik hästi on. Ma räägin Julitoga ise.
Aitäh, paps.
Tõsiselt. - Anna teada, kui midagi vajad.
Olgu. - Lähme.
Nii ema
kui ka laps
on täiesti terved.
Suur tänu, Mario.
Pole vaja tänada.
Sul vedas väga.
Cris on noor.
Ja tugev.
See on tohutu eelis.
Aga ära teda enam ohtu sea.
Kas ma võin minna? - Sa vajad puhkust.
Hoiame sul ja beebil veel mõned tunnid silma peal.
Igaks juhuks.
Lasen teil rahus rääkida.
Aga maga ka.
Ütlen Martitale, et ta visiidi maksumuse teie teenistusest maha arvestaks.
Ta ei jäta juhust kasutamata.
Kas sa pidid võmmidele vastu haukuma?
Mida ma tegema pidin? Nad... - Sa tead, millised nad on.
Ramón jättis mulle need, juhuks kui me midagi vajame.
Kui peame kusagile minema või midagi.
Teil on täna õhtul viimane sõit, eks? Teie viimane ühine vahetus?
Jah. See oli minu mõte. Aga ma luban, et see jääb viimaseks.
Tean, et nad ootavad sind, Marcus, aga...
Ma ei taha üksi olla.
Arst ütles, et sa vajad puhkust.
Lähen viin neile võtmed.
Vanematega ma juba rääkisin, õe ja vennaga mitte.
Pean neid nägema ja ütlema, et kolime USA-sse.
Kaks tundi. Olen kohe tagasi.
Ma tulen tagasi.
Miks sa kiirabiauto Marcusele jätsid? Kes teab, kuhu ta sellega läheb.
Su vennal on tegemist.
Aga ta tuleb ikka, eks?
Andke andeks, bussid ei sõitnud!
Aina vabandused!
Noh?
Nad ütlesid,
et saan kooli edasi jääda, kui eksam õnnestub.
Kartsin, et pean neile tappa andma.
Sul polegi midagi öelda? - Jajah. Õnnitlused.
Ja kus meie auto on?
Kas sa polegi põnevil? - Mitte eriti.
Sa tead, et ma hakkan seda kiirabiautot igatsema.
Näe. Kus hundist räägid.
Pole midagi. - Näe, kes tuli.
Jõudsidki. - Hiljaks jäid!
Ära hakka. - Oli kõik hästi?
Kiire on, pean tagasi minema.
Tulin midagi ütlema. - Mis mõttes kiire?
Ole normaalne. Ütlesid ise, et see on meie viimane õhtu.
Rahune. - No kurat, ei.
Te kõik teete, mida tahate.
Minu käest ei küsi keegi.
Julio...
Ja kui mina midagi palun, juhtub nii.
Ebaõiglane.
See on meie viimane sõit, Marcus.
Sa lubasid. See oli su enda mõte.
Ainult esimene väljakutse, mitte terve öö. Pean Crisise juurde minema.
Ja siis räägime. Mul on teile üks jutt.
Kuule, ei. See on minu koht.
Ei. Karistus hilinemise eest.
Pole midagi teha, vennas. - Poiss on ära hellitatud, Ramón.
Võta koomale. - Kurat.
Ramón, kas sa kuuled?
Kuulen, Carmenike. Me oleme siin.
Sa ajad mu nutma, mürakas.
Hakkan teist puudust tundma. Töötasime koos palju aastaid.
Mu paps peaks su välja kutsuma, Carmen.
Su paps on aeglase taibuga. Ma muudkui vihjan, aga ta ei võta vedu.
Olgu-olgu.
Pagan, Ramón! - On see tõesti lõpp?
Mida sa silmas pead? Ma mõtlen ju vaid endale.
Teate, et te jääte alati mu lemmikuteks?
Hakkan teist puudust tundma.
Ja selle märgiks annan teile õhtu esimese väljakutse.
Hädaolukord Tepeyaci piirkonnas.
Ma pole seda registreerinud, nii et kiirustage.
Selge. - Lähme.
Aitäh kõige eest, Carmenike. - Aitäh sulle, Ramón.
Kõige eest. - Aitäh, Carmenike.
CRIS, JÄÄN PISUT KAUEMAKS
KAS SA MAGAD?
TULEN VARSTI
Mida paganat...
Ära uitama mine, poisu. Eks?
Õhtust. - Õhtust.
Mis siin juhtus?
Otsasõit. Kahel tõsised vigastused,
võimalikud sisemised vigastused. Abiga on kiire.
On siin turvaline?
Muidugi.
Aga mida tema siin teeb?
See ei ole lapse koht. - Mu poeg on osa tiimist.
Ise teate. Ärge öelge kellelegi, et ma ta läbi lasin.
Vaja on kahte kanderaami.
Olgu, teeme kähku, doktor.
Võtame kanderaamid ja kaelatoed.
No kurat.
Tere, mu pere!
Pidime siin vaid perega olema. Kes tema siia kutsus?
Kas ta jälitab meid? - Rahune, paps.
Lähme sinna. - Läki.
Lähme. Keep selga, Julito.
Milline kokkusattumus! Mis?
Mida sa siin teed?
Meil on oma jalkameeskond. Raudpullid.
Sport aitab lapsi tänavatelt ära tuua.
Me mängime Los Vulkánicose vastu.
See on kohalik tiim, neil on siin palju fänne.
Asi hakkas kontrolli alt väljuma, üks neist istus autosse,
vajutas gaasi põhja,
sõitis üle väljaku ja põmm!
Ta ajas Manueli alla.
Väravavahi? - Jalg on sodi.
Oh kurat. See jalg.
Teine mees on siin, ta on istmete vahel kinni.
Me ei saa teda välja. - Vaid kaks vigastatut, eks?
Jah. No ja kõik need, kes seal kaklevad.
Alustame kõige tõsisemast.
Kõigepealt tema ja siis see tüüp autos.
Ta on mõnda aega teadvuseta olnud. - Pulss on nõrk.
Üritasin verejooksu ta jopega peatada.
Väga hea, Luke!
Nüüd tuleb see kuidagi kätte saada.
Peame ta välja võtma.
Jaguneme kahesteks tiimideks. Marcus, tule siia.
Anna soolalahust ja stabiliseeri alakeha.
Jah, doktor. - Isa, kuidas seal on?
Ta on teadvusel, aga teda on raske välja saada.
Kas päästjad on teel? - Jah.
Julio, aita. Hoia sellest kõvasti kinni.
Cristina ootab.
Jama lugu. Ütle, mida ma tegema pean.
Libistame kanderaami tema alla. Anna kaelatugi.
Kui nad ees valmis on, tõstame teda.
Ta on paneelide vahel kinni. Peame sisemised vigastused välistama.
Kuidas läheb, Marcus? - Tõmban žguti peale, et ta välja võtta.
Lõikurit on vaja.
Kuradi päästjad peaksid siin olema.
Isa, tõsta mind.
Üks, kaks, kolm.
Sõbrake, kas sa kuuled? Olen parameedik, tulin appi.
Mõõdan pulssi. Mäletad, mis juhtus?
Hoia kõvasti, paps.
Peame autot tõstma, et ta kätte saada.
Julio, too nad siia. Asi on halb.
Rahune, mees.
Marcus viib Manueli kiirabiautosse. On teil veel midagi vaja?
Ei ole. - Ma lähen ka, igaks juhuks.
Ei, pole vaja.
Kähku! Asi on halb, ilmselt sisemine verejooks.
Kanderaam! Kähku palun!
Peame sisemisi vigastusi kontrollima.
Hinga sügavalt. Sügavalt. Just nii. Väga hea.
Ma toetan jalgu.
Ta tuleb välja. Veel, veel.
Kas oleme valmis? Kähku sinna.
CRIS: JÄÄN ÖÖSEKS HAIGLASSE
MARCUS: TULEN VARSTI
Pagan, Marcus.
Keskendu. Viime su varsti sinna, enne päästame inimese.
Marigaby, ma ei peaks siin olemagi.
Marcus, aita.
Rahune. Kohe aitan, eks ole?
Vahel mõtlen, miks me seda igatsema hakkame.
Doktor. - Mis viga?
Kas tal võib olla sisemine verejooks?
Paps, kiire on. Gaas põhja.
Kiiremini ei saa.
Ma ei tea,
tundub, et oleme osa millestki suuremast.
Millestki, mis midagi muudab. Eks?
Vahel oleme me küll pisut kaootilised, aga igaühel on oma töö ja koht.
Ja isegi kui kõik muutub, usun, et oleme päris hea tiim.
No kurat, Cristina.
Täitsa perses.
Muretsed Crisi pärast?
Ta ei vasta mu kõnedele.
Äkki sööd kiiremini, vennas?
Ta ootab mind.
Küllap sai ta rahustit ja magab.
Kõik saab korda. - Aga vastama peaks ikka.
Helista Mario Alonsole.
Isa tuleb.
See mees suri. Sisemine rebend.
Väravavahiga on paremini. Ta on stabiilne, aga jalg amputeeriti.
Seda ma igatsema ei hakka. Neid tragöödiaid on raske taluda.
Ütled nii, sest oled halvas tujus. - Söö kiiremini.
Lähme. - Aitäh.
Tõsiselt.
Kurat, Cristina.
Kokkuvõttes läks autojuhiga ju hästi, eks?
Mis mõttes hästi?
Ta suri oma vägivaldsuse pärast.
Jah, aga tehes seda, mida ta armastas.
Mida perset, Julio?
Erinevalt meist. Arvasin, et me jääme selles autos vanaks.
Ja homme ei kuulu see enam meilegi.
Üllatus, semu. Ramón jääbki juba vanaks.
Pole tõsi.
Vasta nüüd.
Halloo?
Crisis? Kuule, kallis, miks sa mu kõnedele ei vasta?
Kuidas sul läheb?
Rahune, kõik on hästi.
Anna andeks. Julito hakkas jonnima ja sundis mind kaasa sõitma.
Aga vannun, et tulen varsti.
Ei.
Võta kordki oma tegude eest vastutus, Marcus.
Ja Julio on laps, tema ei sundinud sind sittagi tegema.
Anna andeks. Sa tead, et neil oli abi vaja.
Ma tulen varsti. Arvasin, et sa magad.
Ütlesin, et ma kardan ja ei taha üksi olla. Sind ei huvitanud.
Olgu-olgu. Ma tean, et keerasin paraja jama kokku. Mida ma teha saan?
Aga, kuule, see ei ole ju nii suur asi.
Vahet pole. Päriselt. Meil on lihtsalt erinevad prioriteedid.
Mida perset? Mida see veel tähendab? Jäta jama, ma tulen varsti.
Palun. - Ei.
Mind lastakse kohe välja ja ma lähen.
Lahkun riigist, nagu ütlesin.
Ma tean, me ju plaanisime seda. Me läheme koos.
Ära käitu nii.
Kuule, Crisis... - Me ei...
Me ei lähe koos, Marcus. Ma lähen üksinda.
Crisis, ära tee seda. Crisis. Cristina.
Kurat, Ramón, anna gaasi! - Rahune, Marcus.
Sõida kiiremini. Crisiga on halvasti. - Küll ma sõidan. Rahune.
Ära karju ta peale.
Ei karju, aga mida kuradit ma siin üldse teen?
Kiirabi K42. Kiirabi.
Vajame tööriistu. - On asi pakiline?
Just nii.
Kõik brigaadid, hädaolukord. Õnnetus metrootrassil.
...Tezonco ja Oli...
Abikäsi on juurde vaja.
Vajame kiirabibrigaade, viivitamatult.
Kuulete? - Kordan: Tezonco ja Olivos.
Raske avarii raudteeviaduktil.
Päästjad, kiirabi ja tuletõrje on teel...
Ramón, kas sa kuuled?
Tean, et see on viimane õhtu, aga loodan, et saate minna. Nad vajavad ohtralt abi.
Tõlkinud Triin Jürimaa