Ir tīra, ne?
Neesi tik slinks!
Tu vienmēr esi tāds sušķis! Tiešām.
NEATLIEKAMĀ PALĪDZĪBA
Pie darba, ģimene!
Divas kastes ar marli.
- Divas? - Jā.
Divas ar spirtu,
trīs ar etilspirtu.
A-ha.
Četras ar injicējamo ūdeni.
Divas ar medicīniskajām ziepēm.
Viena ar šļircēm.
Injicējamais ūdens - četras.
A-ha.
Četri sāls šķīdumi.
Un viss.
Labi.
Tas, kas tur.
Tiešām?
Re, kas tur bija paslēpts.
Oho!
Tu re!
- Ko teiksi, Ramon? - Re!
Kā vilku piemin...
Par "viņu" neuztraucies, dēls!
Man apsolīja atrast tādu īpašnieku, kas rūpēsies, kā Dievs paredzējis.
Viņu droši vien atdos kādam, kas neko nejēdz.
Un es pat nepaspēju vēlreiz izbraukt.
Pat ne atvadīties.
Kurš teica, ka nevarēsi vēlreiz izbraukt?
Šodien varam nostrādāt pēdējo maiņu.
Mēs tikko beidzām mazgāt.
Hulio dēļ nomazgāsim vēlreiz.
Nu taču, tēt!
Ko teiksi, Letij?
Labi. Bet tikai tāpēc, ka tā ir pēdējā reize.
Jā!
- Un tu vari, meitiņ? - Man rīt agri jāceļas.
Varam to darīt citudien.
Nu beidz, daktere!
Braucam šodien!
Labi. Aiziet! Pēdējais raunds, ģimene!
Paldies.
Padomā! Vēl pēdējā reize, un viss.
IEDVESMOJOTIES NO DOKUMENTĀLĀS FILMAS MIDNIGHT FAMILY
Esat redzējuši Berniju?
- Viņš ir virtuvē. - Paldies.
Sakul olu un ielej pannā!
Prieks tevi redzēt.
Vai tad nebiji mirusi?
Nu redzu, ka esi ballējusies.
Neesi tāds, ja?
Vai atstāsiet mūs uz brīdi, lūdzu?
Jā, protams.
Atvainojiet!
Paldies.
- Atā! - Atā!
Zinu, ka tā aizbraukt nebija pareizi.
Piedod!
Lūdzu, nedusmojies!
Es nedusmojos.
Es biju uztraucies.
Bet...
Man būtu gribējies saņemt zvanu, īsziņu vai ko.
Jā.
Piedod, ka savārīju mēslus un tad nozudu.
Labi, viss.
Tev bija jāaizbrauc, jo tev to vajadzēja.
Un es to saprotu.
Viss kārtībā. Labi?
Aiziet!
Kāpēc tu esi tik foršs?
Vai nevari būt lielāks ķēms vai maita, vai...
Skaidrs, ka varu. Tikai negribu.
Viss ļoti mainīsies.
Īpaši Hulito dzīvē.
Jā, bet mazpamazām viņš pieradīs.
Būtu daudz vieglāk, ja viņa mamma būtu mājās.
Sākas!
Es daru to, ko tu gribi, Letij.
Pametu ātro palīdzību.
Redzi - sāku jaunu dzīvi.
Paklau, Ramon!
Problēma jau nebija ātrā palīdzība.
Problēma biji tu.
Labi, tad turpināsim tēlot muļķus,
jo es esmu tas, kuru tu mīli.
Tu nezini, ko runā.
Spītniece.
Vai tu nekavē darbu?
Pastāstīšu, kā veiksies.
Tas nav vajadzīgs.
Atā!
Es vienalga tev pastāstīšu.
Labi.
Ceru, ka saproti: tavas attiecības ar Bernardo
tavu situāciju neuzlabo.
Drīzāk...
es teiktu - ir pretēji.
Mēs teicām: vēl viens pārkāpums un būsi ārā.
Jā, zinu, ka savārīju mēslus.
Es gribēju teikt - kļūdījos.
Nē, neuztraucies! Es jau sapratu, ka tu sakāmo daudz nefiltrē.
Manās mājās pēdējoreiz visi palika ar muti vaļā.
Bet jā - domāju, ka šoreiz
tu lietoji īstos vārdus, lai aprakstītu to, ko izdarīji.
Redziet, daktere...
Es braucu uz ātrās palīdzības kopš bērnības.
Esmu tur strādājusi visu mūžu,
un neviens man nav prasījis, ko es gribu darīt.
Un ko tu gribi darīt?
Es gribu būt ārste.
Un kā panāksim to, lai tu atkal nenozustu?
Tētis ātro palīdzību pārdeva, tāpēc esmu te par visiem simts.
Pat ja viņš nebūtu to pārdevis, mana prioritāte ir šī.
Tu esi daudz iekavējusi, Marigabij.
Es panākšu, daktere.
Un tu neieradies uz eksāmenu...
kaut arī tev tika dota vēl viena iespēja.
Es parunāšu ar pasniedzēju.
Viņš ar tevi nav pārāk apmierināts.
Tu taču zini, ka braukšu uz ASV, ne?
Vai tiešām to pārdosiet?
Jā.
Laidīsim pensijā.
Tajā ir daudz kas piedzīvots, ne?
Man te ir kas par piemiņu.
Ko?
Vai atvadīsimies no šīs mašīnas?
Pēdējoreiz.
Jā?
Velns!
Maita.
Jā, tūlīt izkāpšu.
Johaidī!
Stulbums.
Redzi? Tu padari mani traku.
Mums vajadzētu ēst kaut kur citur, ne?
Jo te ir tie stulbeņi.
Atceries: esam te, lai parādītu, ka nebaidāmies.
Labāk atdosim viņiem naudu, ko?
Mēs nevaram.
Atceries - mēs visu iztērējām.
Kāpēc tu pārdod viņiem tās sliktās bildes?
Tur bija arī dažas vecas. Nečakarē mani!
Tā ir arī tava vaina.
- Kāpēc? - Tu neatnesi neko labu.
Tā nav mana vaina.
Turklāt mani piekaus, bet tevi ne.
- Bāc, viņš atslēdzās! - Palīgā!
- Viss kārtībā? - Palīgā!
- Ātrāk! - Viņš noģība?
- Viss kārtībā? - Palaidiet! Malā!
- Kas notika? - Viņi sasitās ar galvām un...
Vai viss būs labi? Viņš nereaģē.
Tagad viņš mums naudu neprasīs.
Hiporefleksīvas acu zīlītes.
Jāizsauc ātrā palīdzība.
Steidzami!
Nu taču!
Labrīt, Ramona kungs!
Tagad strādāsiet šeit?
- Jā, meitenes. - Cik labi, vai ne?
- Apsveicu. - Paldies.
- Pasveicināsiet Markusu, kad satiksiet? - Protams.
Tere!
Redzi? Visi ir priecīgi, ka esi te.
Aizvedīšu tevi uz visām labajām vietām, lai tev būtu labs ēdiens.
Un uz tako ēstuvēm, kur tev iedos atlaidi.
- Es tikai gribu sākt strādāt. - Lūk, tā ir pareizā attieksme!
Pirms parādu tavu kabinetu, gribu lūgt, lai nespried par to pēc izmēra.
Galvenais, ka tas funkcionē.
Vai saki to divdomīgi?
Tev tas iepatiksies.
Jā, varu iedomāties.
Labi. Es nu iešu.
- Atnākšu pusdienlaikā. - Līdz vēlākam!
Vai kāds zina, kā šis strādā?
Te nedrīkst atstāt mašīnu.
Nē?
Kurš to saka?
Mēs.
Ļoti dīvaini, policist, jo es to bez problēmām te atstāju katru dienu.
Labāk pasakiet, cik gribat, lai jūs aiztītos.
Kas tad nu?
Vai neredzi, ka mierīgi runājamies?
Redzu tikai, ka piesienaties.
Markus, braucam! Braucam! Lai paliek!
Redzi, ja?
Klausies, ko meitene saka.
Tu runā ar mani, ķēms. Kāds te sakars ar viņu?
Kāds tu liels! Es tikai gribu tev ko atgādināt, puis.
- Ko tad? - Mēs esam varas pārstāvji.
- Nomierinies, ķēms! Nomierinies! - Ei! Paga!
Kretīns tāds! Tu nedrīksti...
Liec viņu mierā! Viņa ir stāvoklī, stulbeni!
- Kristīna! Viss labi? Parādi! - Tinamies no šejienes!
Vācieties pie velna, idiņi!
Viss kārtībā?
- Nē. Sāp. - Kretīni tādi!
Sveika! Tev viss labi?
Tūlīt būsim klīnikā, Krisisa.
Malacis, puis!
Rīkojies ātri.
Paldies. Esmu paramediķis.
Nu, mans tētis.
Mana māsa studē universitātē.
Pareizi! Tu esi Ramona Tamajo dēls, ja?
Pepe!
Viņš ir Tamajo dēls.
Nu skaidrs!
Visu, ko protu, iemācījos no tava tēta. Cik forši!
Mēs tiksim galā.
Pasaki tētim, ka Edgara māsasdēls sūta sveicienus.
Lai veicas!
Tu mūs izglābi, Hulio.
Ko?
Tu kaut ko saproti no medicīnas.
Un?
Tikai nevajag vēl kādu traku ideju!
Tā tu mūs iegrūd nepatikšanās.
Tev trūkst ambīciju, draugs!
Bet ne saprašanas.
Labdien! Pasniedzēj, es gribu at...
Man laikam ir déjà vu.
Minēšu. Tu gribi...
kārtot eksāmenu trešo reizi?
Domā - mēs visi te esam, lai apkalpotu tevi?
Tu gan esi augstprātīga.
- Zinu, ka neesmu to pelnījusi. - Beidzot mēs esam vienisprātis.
No tā ir atkarīga mana nākotne.
Paklau, Tamajo jaunkundz!
Tikai nesaki, ka tava nākotne ir atkarīga no manis.
Vismaz izdomā kaut ko oriģinālāku!
No manis ir atkarīgs vienīgi tas, vai turpināsi te studēt.
Un mana atbilde ir - nē.
Ir skaidrs, ka šī nav tava vieta. Bet skaties uz to no gaišās puses!
Nu varēsi braukt uz savas ātrās palīdzības bez problēmām.
Ja tev tik ļoti patīk iela, tad labāk esi tur, nevis universitātē!
Redzi? Tev ir nākotne.
Zināt ko?
Jums taisnība.
Es sāku studēt medicīnu nevis tādēļ,
lai kļūtu par miljonāri
vai strādātu luksusa slimnīcās,
vai publicētu tūkstoš traktātu...
Vai lai ietu uz lekcijām un kārtotu eksāmenus.
Es sāku studēt medicīnu tāpēc, ka gribu cilvēkiem palīdzēt.
Tāpēc, ka negribu, lai kāds uz ielas pie manis nomirtu.
Es gribu zināt, ko darīt, lai viņi slimnīcā vai mājās nonāktu dzīvi.
Nevaru palīdzēt visiem, bet vismaz vairumam.
Manu nākotni nenosakāt jūs.
To nenosaka neviens.
Es kļūšu par ārsti, lai vai kas man būs jādara.
Un jūs, jūs visi, ātro palīdzību un paramediķus izsmejat,
bet es samaksātu, lai reiz jūs redzētu tur.
Varbūt jums nāktu par labu mazliet sasmērēt rokas.
Atvainojiet!
Tavam eksāmenam jābūt perfektam.
Viena kļūda, un būsi ārā.
Kļūdu nebūs.
Rīt no paša rīta.
Labāk ierodies!
Bernij!
Man atļāva kārtot eksāmenu.
Esmu tik priecīga!
Vēlāk izstāstīšu, ja? Buča.
Dakteri Luna!
Vai tevi kaut kur aizvest, Tamajo jaunkundz?
Nē, paldies.
Ar metro būs ātrāk.
Tad par ko man tas gods?
Gribēju apsveicināties.
Un pateikties par to reizi.
Vari nepateikties.
Palīdzēšu vienmēr, kad tev ko vajadzēs.
Nekļūsti sentimentāls!
Nu? Tevi paņēma atpakaļ?
Neteikšu. Noskaidro!
Gan jau paņēma. Tu vienmēr panāc savu.
Ne vienmēr.
Tu esi dzimusi kam lielam, Tamajo jaunkundz!
Es laikam labāk iešu.
Jā, labāk ej, jo es ļoti gribu tevi noskūpstīt.
Ja došu tev tādu iespēju.
Tāpēc pat nemēģināšu.
Pareizi darīsi.
Es tevi mīlu, Tamajo jaunkundz.
Es vairs neizlikšos.
Gan jau tu zināsi, ko ar to iesākt.
Nu gan esmu iekūlusies, vai ne?
Un es nezinu, ar kuru palikšu, tāpēc nemaz nesāciet!
Bet zinu, ka man ir jānokārto šis eksāmens un jāpierāda, ka esmu gatava.
Paldies, ka atbrauci.
Gandrīz jau neatbraucu.
Esmu līdz šejienei darbos.
Pieņemu, ka arī tu, ne?
Strādāju visu dienu bez apstājas.
Mīļais,
tu zini, ka runāju par mācībām.
Pat tava meitene ir savākusies.
Godīgi sakot, domāju, ka tur nekā nebūs,
bet viņa mani pārsteidza.
Es pat teiktu, ka šo to tu no viņas varētu pamācīties.
Ir jau darīts. Tāpēc gribēju, lai atbrauc apskatīt aksolotlus
un to, ko mēs te darām.
Esam ielikuši šīs gaismas...
Jā, es zinu, kas ir aksolotli. Tev nav jāskaidro.
Labi.
Nāc!
Es vairs nestudēšu, mamm.
Vai atlikušo dzīvi pavadīsi, glābjot aksolotlus?
Nē. Zini, kā ir?
Kad skatos uz tevi un Marigabiju, es saprotu, ka jums ir tas, kā man nav.
- Vēlmes tikt dzīvē uz priekšu? - Nē, aizrautības.
Aizrautības ar medicīnu.
Kādēļ lai es tērētu savu laiku?
Vai pasniedzēju vai kāda cita laiku, kurš tiešām grib tur būt
un varētu nākt manā vietā.
Ne tāpēc, ka esi mans dēls. Ar tādām lietām es nejokoju - tu zini.
Bet tev ir talants.
Neizšķērdē to!
Nē, saproti mani!
Negribu, lai tev būtu sajūta, ka tas, ko dari, man nešķiet svarīgi,
jo ir skaidrs, ka tev tas ir svarīgi, tāpēc tas ir svarīgi arī man.
Bet domāju, ka vari to darīt vēlāk.
Kad būsi ieguvis grādu un izgājis praksi.
Nē. Tu nesaproti. Esmu atradis to, kas man dod gandarījumu.
- Tiešām - gandarījumu. - Beidz!
Nepārvērt to par lētu ziepju operu, lūdzu!
Klau, es tev neko neuzspiedīšu.
Nekad neesmu tā darījusi.
Kad izšķīros ar tavu tēti
un tu gribēji palikt Spānijā,
es to pieņēmu, jo tu tā gribēji.
Jā.
Gribu teikt, ka atbalstīšu tevi, lai ko tu darītu.
Vienmēr.
- Kaut gan dažus lēmumus, godīgi sakot... - Paldies.
Nomierinies, dēls! Viņu pārbaudīs. Būs labi.
Ramon, aizbrauc pēc Hulio!
Es izdomāšu, kā jūs vēlāk satikt.
Par to tagad neuztraucies!
Ja nu tev vajag.
Nē, Ramon. Nedod man tās!
Mums nevajag ātro palīdzību bez tevis. Paturi!
Galvenais: ja Krisai būs kas neatliekams, tev būs, ar ko viņu pārvest.
Un, ja redzēsi, ka viss ir labi, atbrauksi.
Es Hulito paskaidrošu.
Paldies, tēt.
- Tiešām. - Ja ko uzzināšu, padošu ziņu.
- Labi. - Ejam!
Gan mātei,
gan mazulim
viss ir labi.
Liels paldies, Mario.
Vari nepateikties.
Jums paveicās.
Krisa ir jauna.
Un stipra.
Tā ir priekšrocība.
Bet vairs tā nedariet!
- Vai varu iet? - Tev jāatpūšas.
Labāk būs, ja tevi un mazuli vēl pāris stundu uzraudzīsim.
Lai būtu droši.
Atstāšu jūs, lai varat parunāt.
Bet tev mazliet jāpaguļ.
Pateikšu, lai Martiņa šo sedz no jūsu braucieniem.
Viņš gan izdevību garām nelaiž.
Tev tiešām vajadzēja ar tiem policistiem lekties?
- Ko tu gribēji, lai daru? Viņi... - Tu taču zini, kādi viņi te ir.
Ramons man tās atstāja gadījumam, ja mums ko vajadzēs.
Ja jābrauc uz citurieni vai kā.
Tev taču šodien jābrauc uz ātrās palīdzības.
Pēdējā maiņa, kad visi būsiet kopā.
Jā, tā bija mana ideja. Bet šī ir pēdējā reize - apsolu.
Zinu, ka tevi gaida, Markuss, bet...
es negribu palikt viena.
Ārsts teica, ka tev jāatpūšas.
Aizbraukšu atdot viņiem atslēgas.
Es runāju ar vecākiem, bet ar māsu un brāli vēl ne.
Man viņi jāsatiek un jāizstāsta, ka brauksim uz ASV.
Divas stundas. Turp un atpakaļ.
Es ātri.
Kāpēc atstāji mašīnu Markusam?
Ka tik viņš neaizbrauc sazin kur!
- Tavs brālis ir aizņemts. - Bet viņš taču atbrauks, ko?
Atvainojiet! Nenāca autobuss.
Aizbildinājumi!
Un?
Man teica, ka...
ja nokārtošu eksāmenu, varēšu universitātē palikt.
Ja nebūtu tā teikuši, ietu sadot viņiem pa pakaļu.
- Un tu neko neteiksi? - Jā. Apsveicu.
Un kur ir ātrā palīdzība?
Vai tu nepriecājies?
Īsti ne.
Tu jau zini, ka man ātrās palīdzības pietrūks.
Nu re! Kā vilku piemin...
- Ir klāt. - Skat, kas atbraucis.
- Tev izdevās. - Tu nokavēji.
- Atšujies! - Tur viss labi?
Es ātri, ja? Man jābrauc atpakaļ.
- Tikai gribēju kaut ko pateikt. - Kā - ātri?
Neizgudro! Teici, ka vēl pēdējo nakti brauksim kopā.
- Nomierinies! - Ne velna!
Visi dara, kas vien ienāk prātā.
Man neviens neprasa, ko es gribu.
Bet Hulio...
Un vienīgo reizi, kad kaut ko palūdzu, notiek šis.
Nav godīgi.
Šī ir pēdējā reize, Markus.
Tu man apsolīji. Tā bija tava ideja.
Tikai pirmo izsaukumu. Visu nakti ne.
Man jābrauc apraudzīt Krisisu.
Pēc tam aprunāsimies. Man jums kaut kas jāizstāsta.
Ei! Nē! Tā ir mana vieta.
Nē. Tas par to, ka nokavēji.
Dabūji.
Viņš ir pārāk izlaists, Ramon.
- Pabīdies! - Velns!
Ramon, vai dzirdi?
Dzirdu, Karmeniņ. Tepat esam.
Es tevis dēļ apraudāšos, resnais.
Man tiešām jūsu pietrūks. Tik daudz gadu...
Tev vajadzētu uzaicināt tēti uz randiņu, Karmeniņ.
Jā, kā tad! Tavs tētis ir tāds padumjš.
Viņam liek priekšā labumus, bet viņš neēd.
Nuja.
- Nu, Ramon! - Vai tiešām viss beidzas?
Par ko tu runā, Karmeniņ? Es tikai rūpējos par savu figūru.
Ziniet, ka vienmēr būsiet mani favorīti.
Man jūsu ļoti pietrūks.
Un, lai to pierādītu, došu jums šīvakara pirmo izsaukumu.
Ārkārtas gadījums Tepejaka zonā.
Vēl neesmu to izziņojusi, tāpēc pasteidzieties!
- Sapratu. - Braucam!
Paldies par visu, Karmeniņ.
Paldies tev, Ramon.
- Par visu. - Paldies, Karmeniņ.
KRISA, MAZLIET AIZKAVĒŠOS
VAI GULI?
DRĪZ BŪŠU
Nu velns!
Viens nekur neej, mazais, ja?
- Labvakar! - Labvakar!
Kas noticis?
Autoavārija. Divi smagi ievainoti.
Iespējams, ir iekšēji ievainojumi. Steidzīgi jāpalīdz.
Vai zona norobežota?
Protams.
Bet ko tu te dari?
- Bērniem te nav jābūt. - Mans dēls. Viņš pieder pie brigādes.
Labi. Kā gribat. Tikai nesakiet, ka ļāvu viņam te būt.
Aiziet! Vajag divas nestuves.
Nu! Ātri, daktere!
Ņemsim cietās nestuves un apkakles, ja?
Velns parāvis!
Sveika, ģimene!
Domāju, ka būsim tikai mēs.
Kurš viņu uzaicināja?
- Vai tas ķēms mūs izseko? - Mieru, tēt, ja?
- Kāpsim ārā! - Ejam!
Ejam, ģimene! Uzliec apmetni, Hulito!
Ei, nu gan sakritība, ne?
Ko tu te dari?
Es trenēju futbola komandu. "Dzelzs vēršus".
Sports palīdz dabūt bērnus prom no ielas.
Mēs spēlējām pret "Vulkāniem".
Tā ir šejienes komanda. Atveduši daudz līdzjutēju.
Sāka iet par traku,
un kādā brīdī viens iesēdās mašīnā,
uzņēma baigo ātrumu,
pārbrauca pāri visam laukumam, un - bum!
Uzbrauca Manuelam.
- Vārtsargam? - Kāja ir apakšā.
Nolādēts - kāja.
Otrs čalis ir te. Iespiests mašīnā.
- Nevarējām izvilkt. - Ievainotie ir šis un šis, ja?
Jā. Nu, un vēl tie, kas basketbola laukumā vēl kaujas.
Sāksim ar smagāko gadījumu.
Vispirms šo un tad to, kas mašīnā.
Kādu brīdi ir bez samaņas.
Pulss ir vājš.
Apsēju viņam jaku, lai apturētu asiņošanu.
Ļoti labi, Lūk.
Tagad grūtākais būs, kad vilksim viņu ārā.
Tas jāizdara ātri.
Strādāsim pa pāriem!
Markus, nāc!
Ievadi fizioloģisko un imobilizē no vidukļa uz leju!
- Jā, daktere. - Tēti, kā iet?
Viņš ir pie samaņas, bet būs grūti viņu izvilkt no mašīnas.
- Vai ugunsdzēsēji jau brauc? - Tieši tā.
Palīdzi, Hulio! Stingri turi te! Kas ir? Man bija jābrauc pie Kristīnas.
Pacieties! Saki, kas man jādara.
Mēs paslidināsim nestuves zem viņa. Iedod man apkakles!
Kad priekšā viss būs izdarīts, viņu izvilksim.
Ķermenis ir saspiests ar paneli.
Jāskatās, vai nav bojāti iekšējie orgāni.
Kā veicas, Markus?
Uzlieku žņaugu, lai varētu izvilkt.
Te vajag instrumentus.
Stulbie ugunsdzēsēji! Vajadzēja būt jau te.
Pacel mani!
Viens, divi, trīs, aiziet!
Ei, vai tu mani dzirdi? Esmu paramediķe. Es palīdzēšu.
Mēru tavu pulsu. Vai atceries, kas notika?
Turi stingri, tēt!
Vajadzēs pacelt mašīnu, lai viņu izvilktu.
Ātri, Hulito! Atved viņus! Izskatās slikti.
Mierīgi!
Markuss aizveda Manuelu uz mašīnu. Vai vajag vēl ko?
- Nē, neko. - Katram gadījumam braukšu līdzi.
Nē. Nevajag.
Ātri! Izskatās slikti. Iespējams, ir iekšējā asiņošana.
Nestuves! Lūdzu, ātri!
Jāpārliecinās, vai nav iekšējo bojājumu.
Elpo dziļi! Dziļi! Labi, labi.
Turu kājas.
Aiziet! Vēl, vēl!
Esam gatavi? Ātri uz turieni!
KRISA: ŠONAKT PALIKŠU SLIMNĪCĀ
MARKUSS: ILGI NEKAVĒŠOS
Markus, izbeidz taču!
Koncentrējies! Drīz tevi aizvedīsim. Vispirms izglābsim šo cilvēku.
Nolādēts, Marigabij! Man te vispār nevajadzētu būt.
Markus, palīdzi!
Mieru! Tūlīt tev palīdzēsim, ja?
Dažreiz es nesaprotu, kāpēc mums visa šī pietrūks.
- Daktere! - Kas ir?
Vai viņam nav iekšējā asiņošana?
Tēt, steidzami vajag uz slimnīcu. Brauc ātrāk!
Daru, ko varu.
Nezinu.
Ir sajūta, ka esam daļa no kaut kā lielāka.
No kā tāda, kas stāv pāri visam, ne?
Jā, dažreiz esam mazliet disfunkcionāli,
bet mums katram ir savs darbs un sava vieta.
Kaut arī tas viss mainīsies, domāju, ka esam laba komanda.
Nolādēts, Kristīna!
Velns parāvis!
Tu par Krisu vai ko?
Viņa neceļ manus zvanus.
Ēd ātrāk, vecīt!
Mani gaida.
Viņai noteikti iedeva miegazāles.
- Būs labi. - Bet vajadzētu atbildēt, ne?
Piezvani Mario Alonso!
Tētis nāk.
Mašīnas čalis nomira. Iekšējās traumas.
Vārtsargam labāk. Viņu stabilizēja, bet kāju amputēja.
Šī man nepietrūks.
Šīs traģēdijas bliež pa nerviem.
- Tev vienkārši ir slikts garastāvoklis. - Ēd, sīkais!
- Ejam! - Paldies.
Tiešām.
Sasodītā Kristīna!
Galu galā, tam mašīnas čalim viss beidzās labi, ne?
Kā tas ir - labi?
Savas vardarbības dēļ viņš nomira.
Jā, bet viņš nomira, darot to, kas viņam patīk.
Ko tu neteiksi, Hulio!
Ne tā kā mēs. Domāju, ka mēs šajā mašīnā novecosim.
Un re - rīt mums tās vairs nebūs.
Iedomājies? Ramons jau noveco.
Nav tiesa.
Pacel taču! Pacel!
Hallo!
Krisisa? Nu taču, mīļā! Kāpēc neatbildi?
Kā tev ir? Viss labi?
Atslābsti! Viss labi.
Piedod! Sasodītais Hulito sāka čīkstēt un piespieda mani braukt līdzi.
Bet zvēru, ka tūlīt būšu klāt, ja?
Nē, nē.
Kaut vienreiz dzīvē atbildi pats par savu rīcību, Markus!
Turklāt Hulito ir mazs. Kā viņš varēja tevi piespiest?
Krisisa, piedod! Tu zini, ka neviens no viņiem nevar nest smagumus.
Bet es tūlīt būšu klāt. Es domāju, ka tu guli.
Es teicu, ka man bail un ka negribu palikt viena, bet tev pie vienas vietas.
Labi, Krisisa, paklausies! Zinu, ka salaidu dēlī. Tā ir. Piedod!
Bet tas nav nekas tāds. Izbeidz!
Nekas. Atslābsti! Tiešām. Vienkārši mums ir atšķirīgas prioritātes.
Ko? Kāpēc atšķirīgas prioritātes? Beidz! Es tūlīt būšu klāt, un visu izrunāsim.
- Lūdzu! - Nē.
Mani tūlīt laidīs ārā, un es braukšu prom.
Prom no šīs valsts, kā jau teicu.
Krisisa! Mēs taču izplānojām. Mēs brauksim kopā.
Nedari tā!
- Klau, Krisisa... - Mēs ne...
Mēs nebrauksim kopā, Markus. Es braukšu viena.
Krisisa, nedari tā! Krisisa! Kristīna!
- Pie velna, Ramon! Ātrāk! - Labi. Nomierinies, Markus!
- Ātrāk taču! Viņai ir slikti. - Es braucu ātrāk. Nomierinies!
Un nekliedz! Atslābsti!
Es nekliedzu, bet ko es te vispār daru?
Ātrās palīdzības brigāde K42.
- Vajag instrumentus. - Steidzami?
Jā. Beidzu.
Visām ātrās palīdzības brigādēm! Sabrukusi metro līnija.
...starp stacijām Tesonko un Oli...
Vajag palīgus, lūdzu.
Vajadzīgas vēl ātrās palīdzības brigādes.
- Vai dzirdat? - Atkārtoju: Tesonko un Olivosa.
Avārija ar smagi ievainotiem cilvēkiem uz metro tilta.
Glābšanas vienības, ātrās palīdzības un ugunsdzēsēji jau brauc.
Ramon, vai dzirdi?
Zinu, ka šī tev ir pēdējā nakts, bet vai aizbrauksi? Vajag daudz palīgu.
Tulkojusi Inguna Puķīte