Sõida patrullist mööda.
KIIRABI
Seal on palju inimesi.
Kus te olite? Läks teil alles aega!
Sinna? - Jah, tulge. Kähku!
Mis juhtus? - Sitapead peksid tüdrukut.
Kus te olite? Siia, ruttu!
Ära jõllita, hakkame tööle.
Ma ei tea, mis juhtus. - On see tema?
Palusime pedelt juba vabandust, aga ta aina nutab.
Aitab! Mis sul viga on? Viisakamalt, palun.
Rahu.
Mis viga?
Tere. - Ära puutu mind!
Olen Marcus, parameedik. Tulin appi.
Pole vaja, oleme sellega harjunud. - Ta on verine, las ma vaatan. Sobib?
Näita oma nägu, kullake. - Nii õel.
Rahu. Nad virutasid korralikult, mis?
Sattusin mehe peale, kes oli riietunud jumal teab kelleks…
Needsamad mölakad? Küll need sitapead välja visatakse.
Nüüd kipitab pisut. Eks?
Olgu.
Kõik kombes, kullake? - Varsti on.
Ma tean, ma tean.
Mida tal vaja on? - Ei midagi, paari õmblust.
Annan sulle midagi, mis enesetunde paremaks teeb.
See on viimane. Eks?
Vaatame.
Nõnda.
Näed? Ja ongi korras.
Aitäh.
Kuule, pole tänu väärt.
On küll.
Siin lähedal on kliinik…
Lähme sööma.
Oled näljane?
Kliinik on siinsamas. Ta vajab paari õmblust.
Kas läheme, kallis?
Lähme.
Hoia.
Tõsiselt, käime kähku kliinikus ära.
Pau! - Kõik kombes?
Paula!
Paula, kallis, mis juhtus?
Paula? Ärka!
Ütle nüüd ausalt. Mida te sisse võtsite?
Mitte midagi. Me ainult jõime, tavalist alkoholi.
Marcus, ta ei hinga. Tule ruttu!
Kallis! - Marcus! Kähku!
ESMAABI
Kas süstisid õigesti?
Jah. - Mitte veeni, ega?
Muidugi mitte.
Mida sa manustasid? - Lidokaiini, tal oli väga valus.
Allergiate kohta küsisid?
Kas sa allergiate kohta küsisid?
Ei.
Puusse panin.
On tal allergiaid?
Ma ei tea.
Võimalik allergiline reaktsioon lidokaiinile.
Mida? - Kurat! Ma olen idioot.
Mida sa talle tegid?
Lase sisse.
Tule. - Võta.
Seda tuleb küsida.
Ma tean, Ramón.
Ma keerasin asja persse. Põhjalikult.
Me ei saa nii jätkata.
Kuidas, Ramón?
Ilma Marigabyta?
Või koos su lollaka poja Marcusega?
Ma üritasin, Ramón.
Pingutasin kõvasti, rabasin tööd teha…
Aga ma ei suuda. See pole minu rida.
See pole minu rida.
Kas annad mulle ka?
DOKUMENTAALFILMI „MIDNIGHT FAMILY“ AINETEL
Ei. Kaugele ma ei läinud. Siiski piisavalt kaugele, et pisut mõelda.
Ma otsin alati vastuseid,
kuid ehk peaksin lihtsalt vähem küsimusi esitama, eks?
Just sellel põhjusel me pikemaks mõtlema ei jäägi. On ju nii?
Mary!
Tule!
Kohe!
Mis juhtus?
Oled armunud või midagi?
Nägin jälle seda kuradi kiirabiautot unes.
Nägin unes Marcust, Julitot ja papsi.
Aga nemad ei ole siin.
Nii et sööme lihtsalt hommikust, rahulikult ja stressivabalt.
Või mis?
Sa tahad juba tööle tagasi minna, mis?
KOGUNEMISPUNKT
Ei.
See ka mitte.
Mis lahti? Mis viga on?
Me saame peksa. See lahti ongi.
Ma võtsin raha kõige paremate, verisemate ja rõvedamate fotode eest.
Aga need ei sobi, lollakas.
Oota. Mis mõttes sa juba raha võtsid?
Mõned kliendid maksid juba, aga kaupa ei saagi.
Kuulge! Kuhu te enda arust lähete? - Raha järele!
Nüüd on jama majas. - Miks sa häid pilte ei teinud?
Ärge ägestuge.
Käskisin plikal silma peal hoida!
Lollakad! Püüdke nad kinni.
Kasutud lollpead. Eluga nüüd!
Ruttu! Pea valvet.
Tee kähku.
Jajah, ma lähen juba. Rahune.
Kiirusta.
Rahune maha.
Tule nüüd! Roni. - Oota.
Sa oled ju kiire nagu tuul.
Su seljakott! Läki! - Jookse! Kähku!
Tore, et sa minu fotot sinna surnute sekka ei pannud.
Ma ei räägi sulle midagi.
Ega ma ei küsi ka.
Aga ma pole nädal aega temast midagi kuulnud.
Su tütrega on kõik hästi. Muu sind praegu huvitama ei peaks.
No sellest ei piisa.
Tahan teada, miks ta mind ei usalda.
Asi pole sinus, Ramón.
Kui tunned, et maailm sind lämmatab, pead mõneks ajaks eemalduma.
Aga kui su töö on elude päästmine, ei saa sa lihtsalt eemalduda.
Ja õhku haihtumine ei tule kindlasti ka koolitöös kasuks.
Tahad tõesti öelda, et sind huvitab, kas ta käib ülikoolis,
kui ta sinu kiirabiauto pärast välja visatakse?
Ta teab, mida ta teeb. Sa ei ole tema omanik, Ramón. Ega kellegi teise.
Selles peres räägin ma alati seinaga.
See on sulle, õppimiseks. Ilma Marigabyta on meie äril kriips peal.
Mäletad, et mind visati koolist välja?
Mind ka.
Me vajame kolmandat inimest.
Kärmet ja aktiivset.
Oskustega. - María Gabriela nimelist?
Ma mõtlesin seda tõsiselt.
Ma lähen töölt ära.
Loll jutt suhu tagasi.
Äkki kutsume Meliali?
Ta on vana kooli mees, aga väga hea.
Või siis hoopis… Ma ei teagi.
Juan Carlos. Või Toño.
Kuigi Toño töötab vist Ambrizi juures.
Cris on rase.
On jah.
Kui sa kuulaksid, mõistaksid, et mul on tõsi taga.
Ma lähen töölt ära.
Kuule, ma räägin sinuga. Pane see käest.
Kellele sa helistad?
Su emale.
Kuule, äratus.
Mis see on?
Meie kasum, lollpea.
Olgu, lähme.
Kuhu?
Mina olen essa!
Teen sulle pähe!
Ei! - Jah!
Ei! - Uuesti.
Olen siia alati tulla tahtnud.
Su vanemad ei toonud? - Ei.
Minu omad ka mitte!
Nad on kogu aeg tööl.
Ei. - See oli sohk.
Lapsena arvasin, et see siin on teine riik.
Olen ma rääkinud, et ka mina jooksin kodust ära?
Päriselt?
Jah.
Ei tea. Ühel päeval ärkasin ja tundsin, et olen täiesti vales kohas, nagu võõras.
Su ema oli ainus inimene maailmas, kelle ma ära tundsin.
Niisiis võtsin ma Leticia
ja paar kotti, pakkisin hilbud kokku ja lahkusin.
Vähemalt võtsid mu ema kaasa.
Tema lahkus üksinda.
Me ei teadnud pikka aega, kus ta oli ja kas ta oli tervegi.
Julito küsis mult, kus ema on. Ma ei osanud vastata.
Aga sinagi oled seda tundnud. See koorem on sulle tuttav.
Tead, mis tunne see on, kui maailm sind kägistab.
Mõned meist saavad sellega hakkama, teised mitte.
Vaata, ma ei õigusta su ema tegusid.
Ta andis endast parima. Aga su isa ei tee asja sugugi lihtsaks.
Ta lämmatab teid kõiki, peaasi et tema adrenaliininälg toidetud saab.
Hädaolukordade adrenaliin.
Ta on selle sees lõksus.
Mulle meeldib parameediku töö.
Vaata. Näed? Kas sa näed mu kanasid?
Nad on alati munenud. Nende jaoks ongi elu selline.
Kui ma värava avan ja nad vabaks lasen, ei oska nad kusagile minna.
Ja nad tulevad aedikusse tagasi.
Vabadus ei ole luksus.
Aitäh.
Me plaanime võtta räpilahingus võidetud raha ja minema kolida.
Ja meie väike poiss või tüdruk sünnib seal.
Vaatame, mis saab. Üritame oma unistust täita.
Millist? Millest te unistate?
Muusikast.
Aga sa ei oska mähetki vahetada.
Nalja teed, Ramón?
Kes õpetas Julitot püsti seistes pissima?
Või jalkat mängima? Hoolitsesin ta eest rohkem kui teie kokku.
Ja kes toidu lauale tõi? Kes ots otsaga kokku tuli?
Mina olin vähemalt kohal!
Aitasin poisil õppidagi. - Kiirabiautos!
Mina teda kasvatasin. Kiirabiauto on sinu oma.
Sinu auto, sinu unistus, mitte minu oma.
Minu unistus? - Jah.
Minu unistus oli tööd teha, et teid ära toita.
Et saaksime õnnelikult elada.
Üllatus, sitapea, Marigabyta pole siin mingit õnne.
Ja mina ei kavatse sind elu lõpuni sõidutada.
Keerasin oma südame siis niisama persse?
Mida sa tahad, Ramón? Et ka mina sureksin kiirabiautos rügades?
Marcus, siin oleme teil vähemalt meie, su perekond.
Aga seal? Mida on teil seal?
Elu USA-s ei ole meelakkumine.
Vabandust, Lety, aga minusuguste jaoks ei ole ka elu Mehhikos meelakkumine.
USA-s on meil vähemalt keegi, kes meid aitab, ja…
Ta aitab meil kusagile jõuda, teha midagi uut.
Mida ma siin tegema peaksin?
Elu lõpuni kodus lapsi kasvatama?
Teie mõistate, eks ole?
Jah.
Ma rabasin, et sulle midagi pärandada.
Me ei karda nullist alustada.
Olen seda ennegi teinud.
Ja saan hakkama.
Ja varem oleksin ma võinud lahkumisega veel oodata,
aga nüüd on asjad muutunud, sest…
sest millal siis, kui mitte nüüd?
Oma perekonda ma ei jäta.
Ramón. Ramón? - Mida kuradit, Ramón?
Ramón, ole nüüd.
Las ta läheb.
Mis sul viga on?
Mõtlesin Marigabyle.
Ta lemmikvärv oli neoon.
Neoon ei ole värv.
Nojah siis.
Igatsus on nii õudne.
Ta on surnud, eks? Verd oli palju, kui ta suri, on ju?
Sa oled nii loll. Marigaby on elus.
Aga ta läks ära.
Nagu mu emagi.
Ja küllap lahkub ka Marcus.
Loodan, et isa ei sure kurbusesse.
Sinust saab imehea isa.
Tehke, mida vaja. Me toetame teid.
Aitäh.
Ma püüan su kinni. Kätte saan.
Ma olen sinu jaoks alati olemas. Teie kõigi jaoks.
Tean, et oli raske… - Lety.
Sa läksid ära.
See ei olnud õige.
Anna andeks, et ma selline sitapea olin.
Ma ei tea.
Ma käitusin halvasti.
Igasugu paska juhtub.
Jah.
Hei.
Näe.
Mis see on? - Võitsin selle mängudesaalis.
Kaks on veel.
See on väga armas.
Kas mängudesaali pileteid saab heade hinnete eest?
Me tegime poppi,
aga hea eesmärgi nimel.
Mis viga, kallis?
Ei midagi. Igatsen lihtsalt Marigabyt ja teisi.
Kõigil on oma elu ja mina lihtsalt…
Sina oled meie mört.
Kuidas?
See on nagu liim, eks?
Sa hoiad meie peret koos.
Mis ka ei juhtuks.
Ma ei ole ammu altarit üles pannud.
Kas sa soovid sinna kellegi jaoks midagi lisada?
Jah? Võta.
Aitäh. - Vali koht.
Ühe sõbra mälestuseks.
Tema nimi oli Nallely.
Ta oli näitlejanna.
Mis temaga juhtus?
Kohtusime maavärina ajal
ja lõpuks…
Ma ei taha rääkidagi, aga…
Kas ta hukkus maavärinas?
Ei.
Hiljem, aga…
Mis nüüd? - Kas sa tunned neid?
Jah, see on don Toño.
Mida nad tassivad?
Mis lahti, don Toño?
Donja Clara, vabandust, et segame.
Lázaro kukkus ehitusplatsil,
kuulsime, et teie lapselaps on arst.
Aitan. Millal ta teadvuse kaotas? - Enam kui kümne minuti eest.
Tulge sisse.
Pea pange siia. Ärge teda eriti liigutage.
Ettevaatlikult.
Palun minge kaugemale. - Kas sa kuuled mind?
On ta elus?
Jah, aga nüüd on kiire.
Kas kutsusite kiirabi? - Jah, aga laada ajal
ei pruugi nad läbi pääseda.
Meil on vahendeid vaja. Ja kohalikku arsti, eks?
Marlit, soolalahust, süstlaid, sidemeid, kateetreid.
Kõike seda saab apteegist.
Paluge arstil kaasa võtta kõik, mis tal on.
Hakkame opereerima. - Jah, doktor.
Mida sul on?
Ma ei tea, mida vaja on. - Patju.
Selles toas.
Kääre? - Kääre, plaastreid. Lampi ka?
Jah. - Seal.
Vajan põlli ja mingeid anumaid. - Jah, kohe otsin.
Ja kaltse ka. - Jah, kallis!
Milline kokkusattumus.
Jah. Kas ta ei vasta ka sinu kõnedele?
Kurat! Sa ei öelnud, et võtad sõbrad kaasa.
Olete tuttavad?
Jah.
Aga ma tulin omal käel. - Selge.
Tead temast midagi?
Kellest? - Õest.
Ta on rannas. Kas ta ei öelnud?
Ei.
No kurat. Ta lahkus koos… Mis ta nimi ongi?
Härra Tähtis Nina.
Päriselt ka, poisid.
On tal kõik hästi? - Ta ütles emale, et tal on ruumi vaja.
Ütle talle, et ma käisin siin.
Hästi.
Ja et kui ta midagi vajab, olen ma olemas. Las helistab.
Hästi, doktor.
Nägudeni, Raúl.
Kena poiss, mis?
Jah, aga mina olen sarmikam.
Aga tema on pikem. - Tõsi.
Tere.
Mida tema siin teeb?
Ta on su tütre patsient.
Rahu, ilus poiss.
Mu õele meeldid sina rohkem.
Oota siin.
Ramón.
Meil oleks abi vaja, eks?
Tule, mürakas. Kähku. - Jah.
Olgu, ilus poiss. Ära asja persse keera. Ja siin räägime mehhiko keelt.
Selge. Siia?
Jah. Aga ettevaatust, see on kolmas maailm.
Hopsti!
Tšurr! Stopp, ma olen väsinud.
Mis see on?
Mida õlu siin teeb?
Pidu on läbi. Võtke kostüümid kohe ära.
Aga… - Ei mingeid agasid! Võtke ära!
Kuule. Mis siin toimub?
Näe. Vaata seda. Nad joovad õlut.
Ei, need on minu omad. Mina ostsin.
Kas meil ei ole siis reegleid?
On. Oleme neist alati kinni pidanud.
Kuula mind. Meie usk ei luba juua.
Me andsime tõotuse. Lasime Jeesuse enda sisse ega saa oma ihu rüvetada.
Tean, aga need on naabrile. Mina panin… - Lety, sa tead mu minevikku.
Need on altari jaoks. Tean, ära muretse. Ma viin need kohe ära.
Jah. - Julio, võta kommid.
Julio, minge välja.
Ma võtan need. - Jah, võta.
Kuule, Luke.
Olen väga tänulik kõige eest, mida sa teed mu laste ja Ramóni heaks.
Aga…
Ära räägi Julioga enam iial niimoodi.
Te noored arvate, et kõik on imelihtne,
aga elu muutub.
Kõik keerleb ümber selle lapse.
Kõik.
Sinu elu keerleb ümber selle romu, eks?
Tänu sellele romule,
sellele kiirabiautole, on teil toit laual olnud.
Kas see auto on sinu laps?
Ei. - Teda pole sa iial alt vedanud.
Mina pidin sind tunde koolis ootama.
Marigabyga tegid sama. - Jäta nüüd, aitab küll.
Ja ema? Kas kohtled Julitot samamoodi?
Vanas vabrikuhoones 0-42.
Vana paberivabrik 57. maantee ääres.
Hüppa sisse.
Ta nimi on Lázaro. Meessoost. 24-aastane.
Pulss 110.
Higistab, hingab kiirelt.
Nõnda.
See läbistab teda.
Me peame kiirabi kutsuma.
Kutsusime, aga nad ei ole 40 minuti jooksul tulnud.
Kui me seda meest päästa tahame, peame otsekohe opereerima.
Kas te olete arst?
Parameedik. Teise kursuse arstitudeng.
Noh, peame midagi välja mõtlema.
See on teile.
Teile. - Aitäh.
Ja halastagu Jumal meile kõigile.
Siin trükiti tervele riigile raha.
See näeb päris sitt välja.
Ramón, kas see võib olla lõks? Viimati tõmmati meid korralikult lohku.
Tahad otsa ümber pöörata?
Lähme.
Oled kindel?
Oleme ju juba siin.
Kardad, ilus poiss?
Sugugi mitte.
Ei, Ramón. Oota sina siin. Äkki tahetakse autot ärandada?
Mis toimub, sõbrake?
Mu semu.
Ta ei jää ellu. - Näita. Kus ta on?
Tulge.
Kurat. Seal või?
Pagan.
Lõikan lahti.
On teil kõik hästi?
Jah. Olen seda vaid koolis teinud.
Tampoonid?
Jah.
Nüüd peate selle avama
ja naha eemale tõmbama.
Jah.
Rahunege.
See juhtub meie kõigiga.
Kõik on teistmoodi, kui opereerid elusat inimest.
Hoidke varrast.
Nii.
Tõmban varda välja, kohe kui mõistan, mida see läbistab.
Hästi.
Nõnda. - Läks.
Läks.
Oh sa kurat.
See läbistab maksa.
Me ei saa seda eemaldada.
Ta jookseb verest tühjaks.
Ma ei tea, mida teha.
Oh issand.
Tulge.
Halloo? - Raúl?
Olen sind igalt poolt otsinud. Kuidas läheb?
Palun, ma vajan su abi.
Olen vanaema juures, siin juhtus õnnetus.
Meil on vaid kõige lihtsamad vahendid.
Me avasime kõhuõõne.
Patsient on 24-aastane meesterahvas.
Tal on raudvarras kõhus, parempoolses ülemises veerandis.
Maks on läbi torgatud. Palun aita mul opereerida. Juhenda mind.
Sinu semu? - Jah.
Oh sa kurat, see on ju Justice Bieber. - Sõbrake.
Nägin teda TikTokis. - Tema nimi?
Hiphoppar… - Chimba.
…ja parameedik.
Semu. - Mida ta tarbinud on?
Õlut.
Pulss aeglane ja ebaregulaarne, hingab kehvasti.
Suitsetasime kanepit. - Ära sa märgi.
Fentat unustasin mainida.
Mis on fenta?
Lapsed pruugivad seda.
Kas sul naloksooni on? Opioidide lahustamiseks.
Esmaabikomplekti tõid? - Ei.
No kuule! - Sõbrake. Kuula mind.
Ramón! - Semu.
Olgu. Kas sa tõmbasid varda välja?
Ei, verejooks on tugev.
Olgu. Kuula tähelepanelikult ja tee täpselt nii, nagu ma ütlen.
Eks ole? - Olgu.
Vajad verejooksu peatamiseks Sengstaken-Blakemore'i sondi.
Ei. - Seda pole.
Selge, mõistan. Las ma mõtlen.
Siis improviseerime.
Kas sul on Foley kateetrit ja silikoondreeni?
Jah, kohvris.
Vanaema, kas saaksite… - Ma hoian.
Jah, muidugi.
Palun kiirusta. - Kohe.
Kähku.
Siin. - Aitäh. Hoidke siit.
Olemas.
Väga hea. Olgu. Lõika Foley mansett lahti
ja pane silikoondreeni sisse. - Hästi.
Dreeni ei ole.
Doktor. - Dreeni pole.
Täitsa perses!
Olgu, las ma mõtlen.
Mu seljakotis. Välimises sahtlis, vanaema.
Kondoom. - Jah, kallis.
Otsi, eks? - Kohe.
Jah, väga hea.
Ramón.
Marcus! Sa unustasid jälle reeglid.
Ma tean, mees.
Aitäh! - Süda seiskus. Tegutseme.
Kas said? Kinnita Foley külge.
Kohe.
Nüüd kata mansett ja seo otsad kõvasti kinni.
Ilma toru ummistamata.
Saad aru? - Jah.
Valmis. - Tore.
Nüüd paned manseti kahjustatud koha ette.
Ja täidad selle veega, kuni verejooks peatub.
Saad aru? - Jah.
Olgu. Eemaldame varda.
Teie tõmbate ja mina sisestan selle. Eks?
Jah. - Teeme ära.
Kolme peal.
Üks, kaks, kolm. Tõmmake välja.
Just nii. Kuivatage.
Nõnda. Hoidke haava lahti.
Jah. Ja nüüd sisse. Sisse.
Sees.
Tule juba.
Kähku, kuradi Justice Bieber.
Sinust räägib. - On see olemas, Marcus?
Kuule, see on kallis kraam. - Marcus, vajan seda kohe.
Jätke loba ja päästke ta!
Sõbrake! Marcus!
Olgu, võta.
Kuule.
Rahune. - Tegite mu kaineks, sitapead!
Joseph! - Lase lahti!
Pea suu!
Tehtud. Vanaema, saad hoida? - Jah.
Verd on nii palju. - Tegelen sellega.
Väga hea.
Veel.
Hoidke.
See saab täis. - Kuidas läheb?
Valmis. - Kuidas on, Marigaby?
Marigaby, on kõik hästi?
Kas kõik on hästi?
See töötab.
See õnnestus!
Ära tegime.
Raúl, me saime hakkama. Aitäh!
No kurat, jah! - Aitäh sulle.
Väga hea.
Raúl?
Raúl, kas sa kuuled?
Kas…
Nõnda, semu. Ma pean su haiglasse viima. Eks?
Ei.
Öelge, palju me teile võlgneme, ja kaduge siit.
Ei, raha me ei võta.
Too raha.
Me teame, mida tähendab leiva teenimine.
Kuidas enesetunne on, doktor? - Hea, kullake.
Proua, kas ma saaksin midagi juua?
Muidugi, doktor.
Loodetavasti saabub kiirabi varsti.
Võitsime vaid pisut aega juurde.
Ära ole enda vastu nii karm.
Ilma sinuta,
ilma su sõbrata, ei oleks see noormees ellu jäänud.
Kõike me kontrollida ei saa. Ja sina tead seda hästi.
Olge hea, doktor.
Suur tänu. - Võtke heaks.
Võta, kullake.
Aitäh.
Tead, ma küsin endalt iga päev, mida kuradit ma siin üldse teen.
Miks ma arstiks õppisin?
Pärast selliseid hetki mõtlen aga: „Ent samas…“
On ju nii?
Loobumiseks sobib iga päev.
Aga kui me loobunud pole, peab sellel olema põhjus.
Terviseks.
- Nad tulid!
Ta viiakse ära. Palun tulge eest.
Olgu.
Jootke talle vett, hoidke teda soojas. Ta toibub.
Rohkem meil ei ole. - Ära muretse, neiu.
Mu laks läks raisku, sitapead!
Lähme.
Kuidas sa ennast tunned?
Hästi. Ja sina?
Väsinud olen.
Vabandust, kas mõni pereliige saaks kaasa tulla?
Me pole sugulased.
Peame ta linna viima.
Ma tulen kohe. - Aitäh.
„Ma tulen kohe“?
Vaata, ma…
Mu pea on pulki täis.
Ja ma olen suures segaduses.
Aga kui ma üldse midagi tean,
siis seda, et elu päästmine on parim tunne maailmas.
Ma märkasin, kallis.
Aga luba mulle,
et järgmisel korral sa mu söögilaual opereerima ei hakka.
Eks ma üritan.
Ära kurvasta.
Mine nüüd, nad ootavad.
Aitäh kõige eest. - Mis sa nüüd.
Kallis oled, kullake!
Kodu ootab sind siin alati.
Marigaby!
Kallis!
On sul kõik hästi?
Jah. - Oled siis ikka elus, doktor.
Mõistsin, et nii tööks kui ka kooliks mul jõudu ei jagu.
Andke andeks.
Kui sa lahkusid, mõistsin ka mina igasugu asju, kallis.
Tore, Ramón.
Sest mulle see töö ei sobi.
Noh, mina mõistsin, et mulle sobib.
Aga õppida on veel palju.
Tead, mis täna juhtus?
Su Hispaania peika käis meil abiks.
Ja me mõistsime, et vajame vist uut inimest.
Ja su semu Barney polegi nii loll.
Ma ju ütlesin. - Ilus poiss jagab matsu.
Mõtlesin teie emale ja mõistsin ka, et olen liialt kangekaelne.
Ja et ma vananen.
Kas sa mõtled Pahareti pensionile saata?
Teie otsustate.
Me oleme ju meeskond.
Puudu on vaid üks inimene.
Mis mõttes te autost loobute?
Sa lubasid, et mina hakkan seda kunagi juhtima.
Et me teeme kõike ise.
Sitt lugu!
Ei vannu!
Mida mina siis tundma pean?
Ja mina.
Isegi mul on kahju.
Kuule, poisu.
See on ajutine lahendus.
Oota, kuni ma kooli lõpetan. Eks?
Ja ma luban, et kunagi on meil terve kiirabiautode park. Ausõna.
Päriselt?
Jah. Terve park.
Noh, kuulsid, mis õde ütles.
Terve kiirabiautode park.
Kuradi võimas värk.
Mida te arvasite?
Et me jätame miljonid México elanikud
Tamayodest ilma?
No ei.
Tõlkinud Triin Jürimaa