תעקוף את הניידת, אוקיי?
- אמבולנס -
יש שם הרבה אנשים.
היי. איפה הייתם? לקח לכם הרבה זמן להגיע!
מכאן? -כן, בואו. מהר!
אז מה קרה? -כמה אידיוטים הרביצו לבחורה.
למה לקח לכם זמן כל כך הרבה זמן? מכאן, מהר!
היי, תפסיק לבהות. קדימה לעבודה!
אני לא יודע מה הבעיה. -זה הוא?
כבר אמרנו למתרומם הזה שאנחנו מצטערים, אבל הוא ממשיך לבכות.
מספיק! מה קרה לך? תפגין קצת כבוד.
תירגע. תירגע.
מה קרה לך?
היי. -אל תיגע בי!
אני מרקוס. אני פרמדיק. באתי לעזור לך.
אנחנו רגילים לזה. אתה לא צריך לבדוק אותה.
היא מדממת, תן לי לטפל בה, טוב?
נראה. תראי לי את הפנים, יקירתי. -איזו אכזריות.
תירגעי. הם באמת הרביצו לך, אה?
ואז נתקלתי בגבר הזה שלבוש כמו לא יודע מה.
האידיוטים האלה עשו את זה? הם יעיפו אותם, חבורת שמוקים.
זה עשוי לצרוב מעט, אוקיי?
אוקיי.
את בסדר, יקירתי? -היא תהיה בסדר.
אני יודע, אני יודע.
מה צריך לעשות לה?
שום דבר, רק כמה תפרים.
יש לי משהו שיקל עלייך במהירות.
זה האחרון. אוקיי?
תני לי לראות.
זהו.
רואה? כמו חדשה!
תודה.
היי. זה שום דבר.
זה הכול.
תקשיבי, יש מרפאה שנמצאת מעבר לפינה...
בוא נלך לאכול משהו.
את רעבה?
יש מרפאה מעבר לפינה. אפשר ללכת לשם כדי שיעשו לה כמה תפרים.
רוצה ללכת, מותק?
בוא נלך.
תחזיק את זה.
לא, אבל באמת, אנחנו יכולים לקחת אותך למרפאה צ׳יק-צ׳ק.
פאו! -את בסדר?
פאולה!
פאולה, מותק, מה קרה?
פאולה? פאולה, תתעוררי!
אני צריך לדעת את האמת. מה שניכם לקחתם?
לא, שום דבר! אלכוהול! רק אלכוהול!
מרקוס, היא בדום נשימה. בוא מהר!
אהובתי. -מרקוס! תמהר!
- עזרה ראשונה -
הזרקת לה את הזריקה כמו שצריך?
כן! -בדקת שלא פגעת בווריד?
ברור, רמון!
מה הזרקת? -לידוקאין, כאב לה מאוד!
שאלת לגבי אלרגיות?
לא.
פישלתי.
אתה יודע אם יש לה אלרגיות?
אני לא יודע.
ייתכן שמדובר בתגובה אלרגית ללידוקאין.
מה? -פאק! אני ממש אידיוט.
מה עשית לה?
תן לי להיכנס.
בוא, בוא. -הנה.
זה הפרוטוקול.
אני יודע, רמון.
פישלתי. ממש פישלתי.
אנחנו לא יכולים להמשיך ככה.
ככה איך, רמון?
בלי מריגבי?
או עם הבן הטיפש שלך, מרקוס?
השתדלתי, רמון.
ממש השתדלתי. עבדתי קשה...
אבל אני לא יכול. זה לא בשבילי.
זה לא בשבילי.
אני יכול לקבל קצת?
- MIDNIGHT FAMILY -
- מבוסס על הסרט הדוקומנטרי MIDNIGHT FAMILY -
לא. לא התרחקתי יותר מדי,
אבל מספיק כדי שאוכל לחשוב מעט.
אני תמיד מחפשת תשובות,
אבל אולי עדיף שאפסיק לשאול כל כך הרבה שאלות, נכון?
אולי בגלל זה אנחנו לא עוצרים לחשוב. מה דעתכם?
מרי!
בואי!
אני באה!
מה קרה הפעם?
את מאוהבת או משהו?
חלמתי על הפאקינג אמבולנס שוב.
חלמתי על צ׳נגו, על חוליטו ועל אבא שלי.
אבל הם לא פה עכשיו.
אז אולי נאכל ארוחת בוקר רגועה ושלווה.
או מה?
את מתה לחזור לעבודה, זה העניין?
- נקודת מפגש -
לא. לא.
גם לא.
מה לא בסדר? מה קרה?
עומדים לכסח אותנו, זה מה שקורה.
מכרתי מראש את התמונות הכי מדממות ומגעילות שצולמו באמבולנס.
והתמונות האלה לא שוות כלום, טמבל!
רגע, מה זאת אומרת, ״מכרתי מראש״?
כמה לקוחות כבר שילמו מראש על משהו שהם לא יקבלו.
היי! לאן אתם חושבים שאתם הולכים? -אנחנו רוצים את הפאקינג כסף שלנו!
פישלנו! -למה לא צילמת תמונות טובות?
לא להתעצבן.
אמרתי לכם לשים עליהם עין!
אידיוטים! מה נסגר? תתפסו אותם! קדימה!
טיפשים חסרי תועלת. קדימה!
מהר! תפקח עין על הגדר!
תמהרי.
טוב, אני עוברת! תירגע!
תמהר.
אל תאיצי בי. חכי!
קדימה! תעבור לצד שני! -היי, חכי.
וואו, אתה ממש מהיר כמו שד.
התיק שלך! קדימה! -רוצי, רוצי! רוצי מהר!
אני שמח שלא תלית את התמונה שלי בין תמונות המתים.
אני לא אגיד לך כלום.
אני לא מבקש ממך כלום.
אבל עבר יותר משבוע ולא שמעתי ממנה.
הבת שלך בסדר.
זה הדבר היחיד שצריך להיות חשוב לך כרגע.
טוב, זה לא מספיק לדעת שהיא בסדר.
אני צריך לדעת למה היא לא סומכת עליי.
זה לא קשור אליך, רמון.
כשאתה מרגיש שהעולם סוגר עליך, אתה פשוט צריך קצת הפסקה.
כשהעבודה שלך היא הצלת חיים, אתה לא יכול פשוט לצאת להפסקה.
להיעלם ככה בטח לא יתרום לה מבחינה אקדמית.
אתה באמת אומר שאכפת לך שהבת שלך לומדת באוניברסיטה?
כשלמעשה בגלל האמבולנס מסלקים אותה?
היא תדע מה לעשות. אתה לא שולט בה, רמון. ולא אף אחד אחר.
במשפחה הזו אני מרגיש כאילו שאני תמיד מדבר לקיר.
תלמד את זה.
בלי מריגבי העסק שלנו באמת בצרות.
אתה זוכר שסילקו אותי מבית הספר, נכון?
גם אותי!
אנחנו צריכים איש צוות שלישי.
אדם מהיר ובעל תושייה!
אדם בעל כישורים.
אדם בשם מריה גבריאלה?
התכוונתי למה שאמרתי לך אתמול, רמון.
אני עוזב את האמבולנס.
מספיק עם השטויות.
אנחנו יכולים לקרוא למליאל?
הוא מהדור הישן אבל הוא טוב.
או שאנחנו יכולים לשקול את... לא יודע.
חואן קרלוס. או את טוניו.
אפילו שנראה לי שטוניו עובד אצל משפחת אמבריס.
קריס בהיריון.
באמת.
אם רק תקשיב, תבין שאני רציני.
אני עוזב את האמבולנס.
בחייך, אני מספר לך משהו. תניח את הטלפון.
רמון, למי אתה פאקינג מתקשר?
לאימא שלך!
היי, תתעורר!
מה זה?
אלה הרווחים שלנו, טיפשון!
טוב, בוא.
לאן?
אני קודם!
אני אנצח אותך!
לא! -כן!
לא! -כן! כן!
לא! -אוף. שוב.
תמיד רציתי לבוא לפה.
ההורים שלך מעולם לא הביאו אותך לכאן? -לא.
גם אותי!
הם תמיד עובדים.
לא. לא. -זו הייתה רמאות!
כשהיינו באים לפה בתור ילדים, חשבתי שזו ארץ אחרת.
אי פעם סיפרתי לך שגם אני ברחתי מהבית?
באמת?
כן!
לא יודעת. יום אחד התעוררתי ופשוט הרגשתי ממש תלושה ומנוכרת.
אימא שלך הייתה היחידה בעולם שיכולתי להיות בחברתה.
אז לקחתי את לטיסיה,
כמה תיקים, ארזתי בגדים וברחתי משם.
לפחות לקחת את אימא שלי איתך.
היא פשוט נטשה אותנו.
הרבה זמן לא ידענו לאן היא הלכה או אם היא בסדר.
חוליטו היה שואל אותי איפה היא. לא ידעתי מה לומר לו.
אבל הרגשת את זה!
הרגשת את המעמסה,
את יודעת איך זה מרגיש שהעולם סוגר עלייך.
יש אנשים שמסוגלים להתמודד עם זה וחלקנו פשוט לא יכולים.
תקשיבי, אני לא מנסה להצדיק את המעשים שלה.
היא עשתה כמיטב יכולתה. אבל אבא שלך לא עושה חיים קלים.
אתם חנוקים בגלל ההתמכרות שלו לאדרנלין.
אדרנלין שמשתחרר במצבי חירום.
הוא מכור אליו.
אני אוהבת להיות פרמדיקית.
תראי. רואה? את רואה את התרנגולות שלי?
הן תמיד מטילות ביצים. אלה החיים שלהן.
אם אפתח את השער ואתן להן להסתובב חופשי, הן לא ידעו לאן ללכת.
וכולן יחזרו ללול.
החופש הוא לא מותרות.
תודה.
התוכנית שלנו היא לקחת את כל הכסף שהרווחנו בתחרות הראפ ולעזוב.
וללדת שם את הילד הקטן או הילדה הקטנה.
ולראות איך הולך. לרדוף אחרי החלום שלנו.
איזה חלום? מה החלום שלכם?
מוזיקה.
אבל אתה אפילו לא יכול להחליף חיתול.
אתה רציני, רמון?
מי לימד את חוליו לעמוד?
או לשחק כדורגל? אני טיפלתי בו יותר משניכם יחד.
ומי דאג לצרכים הבסיסיים שלכם? מי פרנס אתכם?
פאק, לפחות אני הייתי פה!
פאקינג עזרתי לו להכין את שיעורי הבית. -באמבולנס שלנו!
טיפלתי בו. זה האמבולנס שלך.
האמבולנס שלך, החלום שלך. לא שלי.
החלום שלי? -כן.
החלום שלי היה להקים עסק כדי שיהיה לכם מה לאכול!
כדי שנוכל לחיות יחד ולהיות מאושרים.
והפלא ופלא. בלי מריגבי אנחנו לא מאושרים.
ואני לא אהיה הפאקינג נהג שלך כל החיים שלי.
אז דפקתי את הלב שלי לחינם?
מה אתה רוצה, רמון?
אתה רוצה שגם אני פאקינג אמות באמבולנס?
מרקוס, כאן לפחות יש לך אותנו, המשפחה שלך.
אבל שם? מי יש לך שם?
החיים לא פשוטים בארה״ב.
עם כל הכבוד, גברת לטי,
החיים במקסיקו לא פשוטים לאנשים כמוני.
בארה״ב לפחות יש לנו מישהי שתעזור לנו ו...
והיא תעזור לנו להתגבר על האתגרים, לעשות משהו חדש.
מה אני אמורה לעשות כאן במקסיקו?
לטפל בילדים כל החיים שלי ולהיות עקרת בית?
את מבינה אותי, נכון?
כן.
אני עבדתי כדי להשאיר לך משהו.
אנחנו לא מפחדים להתחיל מחדש.
אני כבר עשיתי את זה.
ומצבי לא רע כל כך.
ולפני זה יכולתי לדחות את המעבר,
אבל עכשיו המצב שונה כי...
כי אם לא עכשיו, אז מתי?
אני לא אנטוש את המשפחה שלי.
רמון. רמון? -מה נסגר, רמון?
היי, רמון. בחייך.
תעזוב אותו, תן לו ללכת.
מה קרה לך?
חשבתי על מריגבי.
הצבע האהוב עליה היה צבע פלורסנטי.
צבע פלורסנטי זה לא צבע.
טוב, זה מה שהיא אהבה.
אני מתגעגע אליה נורא.
היא מתה, נכון? היה הרבה דם כשהיא מתה, נכון?
את ממש טיפשה! היא בחיים.
אבל היא עזבה,
בדיוק כמו שאימא שלי עשתה.
ואני בטוח שגם מרקוס יעזוב אותנו.
אני מקווה שאבא שלי לא ימות מרוב צער.
אתה תהיה אבא נהדר.
תעשה מה שאתה חושב לנכון. אנחנו נתמוך בך.
תודה.
אני אתפוס אותך.
אני תמיד אהיה פה בשבילך. בשביל כולכם.
אני יודעת שהיה קשה... -לטי.
את עזבת.
זה לא היה סבבה.
ואני מצטער אם הייתי שמוק.
אני לא יודע.
לא התנהגתי יפה.
אבל אלה החיים, נכון?
כן.
היי!
קחי.
מה זה? -קניתי את זה עם כרטיסים מהמשחקייה.
נשארו לי שניים.
זה חמוד מאוד.
אז קיבלת כרטיסי משחקייה כי קיבלת 100 בכל המקצועות?
התפלחנו,
אבל עשינו את זה בשביל מטרה טובה.
היי, מה קרה, מותק?
כלום. אני פשוט מתגעגע למריגבי ולשאר.
כולם מתעסקים בעניינים שלהם ואני פשוט...
אתה הדבק שלנו.
מה זאת אומרת?
כמו דבק שלוש שניות?
הדבק שמאחד את המשפחה הזו.
בכל מצב.
עבר הרבה זמן מאז שהכנתי אנדרטת זיכרון.
רוצה להניח שם משהו? בשביל מישהו?
כן? קחי.
תודה. -תבחרי מקום.
זה בשביל חברה.
קראו לה נאיילי.
היא הייתה שחקנית.
מה קרה לה?
פגשתי אותה בזמן רעידת האדמה ו...
בסוף...
אני בכלל לא רוצה לדבר על זה, אבל...
היא מתה במהלך רעידת האדמה?
לא.
זה קרה אחר כך, אבל...
מה קורה שם? -את מכירה אותם?
כן, זה דון טוניו.
אבל מה הם סוחבים?
מה קרה, דון טוניו?
גברת קלרה, אני מצטער על ההפרעה.
לסרו נפל באתר הבנייה
ואמרו לנו שהנכדה שלך רופאה.
אני יכולה לעזור. כמה זמן הוא מחוסר הכרה?
אני לא יודע, קצת יותר מעשר דקות.
תיכנסו בבקשה!
תניחו את הראש שלו שם. אל תזיזו אותו יותר מדי, בסדר?
ככה, בזהירות.
תתרחקו, בבקשה.
היי, חבר. אתה יכול לשמוע אותי?
הוא בחיים?
כן, אבל אם לא נמהר הוא ימות.
הזמנתם אמבולנס? -כן, אבל הקרנבל בעיצומו.
אנחנו לא יודעים אם הוא יצליח לעבור.
אנחנו צריכים ציוד רפואי. ואני צריכה את רופא העיירה, טוב?
אני צריכה פדי גאזה, תמיסת מלח, מחטים, תחבושות, צנתרים.
אפשר להשיג את כל אלה בבית מרקחת רגיל.
תגידו לרופא להביא את כל הציוד הרפואי שהוא יכול להביא.
אנחנו ננתח אותו כאן. -כן, ד״ר.
מה יש לך כאן?
אני לא יודעת מה את צריכה. -כריות.
בחדר ההוא.
יש לך מספריים? -יש לי מספריים ונייר דבק. את צריכה מנורה?
כן, גם מנורה. -שם, בבקשה.
אני צריכה סינרים וכמה סירים. -כן, אני אדאג לזה. אני כבר חוזרת.
וגם מגבות! -כן, מתוקה. אני אדאג לזה!
איזה צירוף מקרים.
כן. היא לא עונה גם לך?
פאק! לא אמרת לי שאתה מביא חברים, אחי!
אתם מכירים?
כן. אנחנו מכירים.
אבל באתי לפה בלי קשר אליו. -טוב.
אתה יודע משהו לגביה?
לגבי מי? -אחותך?
היא בחוף הים. היא לא אמרה לך?
לא.
וואו, ד״ר! היא הלכה עם מה שמו?
מר שוויצר!
ככה קוראים לו, חבר׳ה!
היא בסדר?
היא אמרה לאימא שלי שהיא צריכה קצת מרחב.
טוב, אם תראה אותה, תגיד לה שחיפשתי אותה.
טוב.
ותגיד לה שאם היא צריכה משהו, אני נמצא פה בשבילה. היא רק צריכה להתקשר.
אין בעיה, ד״ר.
ביי, ראול!
בחור יפה, אה?
כן, אבל אני מקסים יותר.
טוב, אבל הוא גבוה יותר, אחי. -כן, זה נכון.
אחר צהריים טובים.
מה הוא עושה פה?
הוא אחד המטופלים של הבת שלך.
תירגע, בלונדי.
אחותי מעדיפה אותך.
היי, חכה פה.
היי, רמון.
נשמח לקצת עזרה, נכון?
קדימה, אחי! תזדרז! -כן.
טוב, בלונדי. אל תפשל בזה. ואנחנו מדברים פה מקסיקנית, לא ספרדית.
הבנתי. כאן?
כן. רק תיזהר, זה עולם שלישי פה.
היי!
היי, פסק זמן! די, די. התעייפתי!
מה זה?
מה הבירה הזו עושה פה?
המסיבה נגמרה. תורידו את התחפושות האלה עכשיו!
אבל... -אבל כלום! להוריד תחפושות!
היי, היי! מה קורה פה?
תראי. תראי את זה. הם שותים בירה.
לא, רגע, אלה הבירות שלי. אני קניתי אותן.
לא הסכמנו על זה? לא קבענו את כללי הבית?
כן, ותמיד עמדנו בהסכמות שלנו.
תקשיבי לי, הדת שלנו אומרת שהאלכוהול אסור.
נדרנו נדר! הכנסנו את ישו לחיינו ואנחנו לא יכולים לטמא את הגוף שלנו!
אני יודעת, אבל הן של שכן. שמתי אותן...
לטי, את מכירה את העבר שלי.
הן בשביל המזבח. אני יודעת. אל תדאג.
אני אקח אותן ברגע זה.
קדימה. -חוליו, קדימה, קח לך ממתק.
קדימה, חוליו, לכו!
אני אקח אותן. -כן. קחי אותן.
תקשיב, לוק.
אני אסירת תודה על כל הדברים שאתה עושה בשביל הילדים שלי, בשביל רמון.
אבל...
לעולם אל תדבר ככה עם חוליו.
אתם הצעירים חושבים שהכול קל כל כך,
אבל החיים שלכם ישתנו.
הכול יסוב סביב התינוק.
הכול.
אבל החיים שלך נסובים סביב הגרוטאה הזו, נכון?
טוב, הודות לגרוטאה הזו,
הודות לאמבולנס הזה היה לך מה לאכול.
האמבולנס הזה הוא הילד שלך?
לא. -תמיד דאגת לו.
נתת לי לחכות לך בבית הספר במשך שעות.
ועשית אותו דבר למריגבי. -תפסיק, תפסיק, די.
ומה לגבי אימא? אתה תעשה את אותו הדבר לחוליטו?
קוד 42-0 במפעל הישן לאורך כביש 57.
מפעל הנייר הישן לאורך כביש 57.
קפוץ פנימה, בלונדי.
קוראים לו לזרו. גבר. בן 24.
דופק 110.
זיעה מרובה, קצב נשימה מהיר.
טוב.
הוא חיוור, ד״ר.
אנחנו צריכים להזמין אמבולנס.
מן הסתם כבר הזמנו אמבולנס. אבל עברו 40 דקות והוא לא הגיע.
אם אנחנו רוצים להציל את האיש הזה, אנחנו צריכים לנתח אותו מייד.
את רופאה?
אני פרמדיקית. אני בשנה שנייה בלימודי רפואה.
טוב, נצטרך לעשות את זה בעצמנו.
קחי, זה בשבילך.
בשבילך. -תודה.
ושאלוהים ירחם עלינו.
כאן היו מדפיסים כסף לכל המדינה.
זה נראה כמו חורבה.
היי רמון, זו עשויה להיות מלכודת? בפעם האחרונה זה היה בלגן אמיתי.
אתם רוצים לחזור?
בוא נלך.
בטוח?
אנחנו כבר פה, רמון.
אתה מפחד, בלונדי?
ממש לא.
לא, רמון. תחכה פה. מה אם יגנבו את האמבולנס?
מה קורה, אחי?
חבר שלי.
הוא גוסס. -טוב, תראה לנו. איפה?
בואו.
פאק, זה שם?
וואי.
אני חותך.
את בסדר?
כן, פשוט עשיתי את זה רק בלימודים.
רטיות?
כן.
עכשיו אני צריך שתבצעי את החתך
ושתמתחי את העור משני הצדדים.
כן.
תירגעי.
זה קורה לכולנו.
זה שונה כשעושים את זה על גוף חי.
תחזיקי את המוט.
תפסתי.
אני אסיר את המוט אחרי שאבין מה הוא מנקב.
אוקיי.
-קדימה.
כן.
לכל הרוחות.
הוא מנקב את הכבד.
אנחנו לא יכולים להסיר אותו.
הוא ידמם למוות במהירות.
אני לא יודע מה לעשות.
אוי, אלוהים.
בואו.
הלו? -ראול?
חיפשתי אותך בכל מקום! מה שלומך?
אני צריכה את העזרה שלך, בבקשה!
אני אצל סבתא שלי. מישהו עבר תאונה.
בקושי יש לנו ציוד בסיסי.
אנחנו מבצעים פתיחת בטן חוקרת.
המטופל הוא גבר בן 24.
מוט חדר לבטן שלו. ברביע ימני עליון.
הכבד שלו מנוקב. אני צריכה שתעזור לי לבצע את הניתוח. תנחה אותי.
זה החבר שלך? -כן.
שככה יהיה לי טוב. זה ג׳סטיס ביבר. -היי, חבוב.
ראיתי אותו בטיקטוק. -איך קוראים לו?
ראפר... -צ׳ימבה.
ופרמדיק.
חבוב. -מה הוא לקח?
הוא שתה בירה.
הדופק שלו איטי ולא סדיר והוא לא נושם טוב.
הוא עישן איתי כמו ג׳וינטים. -מה אתה אומר?!
שכחנו לומר שהוא עשה קצת פנטה.
מה זה פנטה?
זה חומר שנערים צורכים בימינו.
יש לך נלוקסון? אנחנו צריכים לנקות את הדם שלו מאופיואידים.
הבאת את ערכת העזרה הראשונה? -לא.
בחייך! -היי, חבוב. תקשיב. חבר.
רמון. -חבוב.
טוב, הוצאת את המוט?
לא, יש דימום כבד.
טוב. תקשיבי ותעשי בדיוק מה שאני אומר.
אוקיי? -טוב.
תצטרכי להיעזר בצינור סנגסטקן-בלקמור כדי לעצור את הדימום.
אין. -אין לנו.
אוקיי, אני מבין. תני לי לחשוב.
אז נאלתר.
יש לך צנתר פולי ונקז פרנוז?
כן, יש בתיק שלי.
סבתא, את יכולה... -לא, אני אחזיק את זה. לך.
כן, בטח.
תמהרי, בבקשה. -אני מחפשת.
מהר, מהר.
הנה זה. -תודה. תחזיק כאן. תחזיק את זה.
יש לי!
יופי. אוקיי. תחתכי את הבלון של הפולי.
ושימי אותו בתוך הנקז. -טוב.
אין לנו נקז פרנוז.
בחייך, ד״ר. -אין לנו את הנקז.
פאק.
אוקיי, תני לי לחשוב.
בתיק שלי. בתא הקדמי, סבתא.
יש לי שם קונדום. -כן, יקירתי.
תחפשי אותו, אוקיי? -אני הולכת לחפש.
כן, יופי. זה טוב!
רמון.
מרקוס! שכחת שוב את הפרוטוקול!
אני יודע.
תודה! -הוא בדום לב, קדימה!
הצלחת? תחברי אותו לפולי!
אני עושה את זה.
עכשיו אני רוצה שתכסי את הבלון ותקשרי את הקצוות היטב.
אבל תיזהרי לא לסתום את הצינור.
את מקשיבה? -כן.
סיימתי. -יופי.
עכשיו תכניסי את הבלון לאזור הפציעה.
ואז תמלאי אותו במים עד שהדימום ייפסק.
הבנת? -כן.
אנחנו מסירים את המוט.
אתה תוציא אותו ואני אכניס את זה, אוקיי?
כן. -בוא נעשה את זה.
בספירה של שלוש.
אחת, שתיים, שלוש. תוציא.
בדיוק! תייבש את זה!
תמתח את העור.
זהו, אני מכניסה.
זה בפנים.
נו, לעזאזל!
תמהר, פאקינג ג׳סטיס ביבר.
הוא מדבר עליך. -יש לך את זה או לא, מרקוס?
תקשיב. הדבר הזה יקר.
נו. -מרקוס, אני צריך לתת לו את זה עכשיו!
תפסיקו לדבר ותצילו אותו, אידיוטים!
חבוב. מרקוס!
טוב, קח!
היי, היי!
היי, תירגע! -דפקתם לי את הטריפ, אידיוטים!
ג׳וזף! -תעזוב אותי.
תסתום, בנאדם!
זהו. סבתא, את יכולה להחזיק את זה? -כן.
הוא מדמם למוות!
אני מטפלת בזה!
טוב מאוד.
עוד.
חכה, חכה.
זה עומד להתמלא. -איך הולך?
סיימנו. -איך הולך, מריגבי?
מריגבי, הכול בסדר?
הכול בסדר?
זה עובד.
זה עבד!
הצלחנו.
ראול, הצלחנו! תודה!
יש! -תודה!
טוב מאוד. יופי.
ראול?
ראול, אתה שומע אותי?
את...
טוב, חבוב. אני צריך לקחת אותך לבית החולים, אוקיי?
לא.
תגידו לנו כמה אנחנו חייבים לכם ותעופו מפה.
לא, לא נחייב אתכם.
תלתלים, תביא את הכסף.
אנחנו יודעים מה זה להתפרנס.
איך אתה, ד״ר?
אני בסדר, יקירתי.
גברתי, אני יכול לקבל כוס משקה, בבקשה?
בטח, ד״ר.
אני מקווה שהאמבולנס יגיע בקרוב.
כל מה שעשינו היה להרוויח קצת זמן.
אל תחמירי כל כך עם עצמך.
אילו לא היית פה,
אילו לא היית מתקשרת לחבר שלך, האיש הצעיר הזה לא היה שורד.
ולא הכול בשליטתנו. ואת יודעת את זה יותר מכל אחד אחר.
בבקשה, ד״ר.
תודה רבה. -בבקשה.
זה בשבילך, מתוקה.
תודה.
את יודעת, אני שואל את עצמי כל יום, ״מה לעזאזל אני עושה פה?
למה למדתי רפואה?״
אבל אחרי רגעים כמו הרגע הזה אני אומר, ״שיהיה״.
לא?
כל יום הוא יום טוב לפרוש בו.
אבל אם לא פרשנו, בטח יש סיבה.
לחיים.
-זה כאן. האמבולנס כאן.
הם יקחו אותו עכשיו. תפנו מקום, בבקשה.
טוב.
הוא צריך לשתות מים ולהישאר מכוסה. הוא יהיה בסדר, אוקיי?
זה כל מה שהצלחנו לאסוף.
אל תדאגי, ילדה.
הרסתם לי את הטריפ, אידיוטים!
בוא נזוז מפה.
איך הולך?
בסדר. ואת?
אני עייפה.
תסלחו לי, יש קרוב משפחה או מישהו אחר שיכול להתלוות אלינו?
אנחנו לא קרובי משפחה.
אנחנו צריכים לקחת אותו לעיר.
אני אבוא בעוד רגע. -תודה.
״אני אבוא בעוד רגע?״
תקשיבי, אני...
יש לי יותר מדי על הראש.
אני מבולבלת מאוד.
אבל אם יש משהו שאני בטוחה בו זה ש...
אין דבר שגורם לי להרגיש טוב יותר מלהציל חיים.
שמתי לב, מתוקה.
אבל אני רוצה שתבטיחי לי
שלא תעשי ניתוחים על שולחן האוכל שלי בפעם הבאה שתבואי.
אני אשתדל.
אל תהיי עצובה.
בואי. שלא תפספסי אותם.
תודה על הכול. -אין על מה.
אני אוהבת אותך, מתוקה.
את תמיד מוזמנת לבוא לפה.
מריגבי!
מתוקה!
את בסדר?
כן. -אז את עדיין בחיים, ד״ר.
שמתי לב שאני לא מסוגלת להתמודד גם עם האמבולנס וגם עם בית הספר לרפואה.
אני מצטערת.
כשעזבת, גם אני הבנתי הרבה דברים, מתוקה.
אני שמח לשמוע, רמון.
כי אמרתי לך שזה לא בשבילי.
טוב, בזמן שנעדרתי הבנתי שזה כן בשבילי.
אבל יש הרבה דברים שאני צריכה ללמוד.
את יודעת מה קרה היום?
החבר הספרדי שלך בא לעזור לנו.
והבנו שאולי נזדקק למישהו חדש.
והחבר שלך ברני לא כזה טמבל.
אמרתי לך. -בלונדי יודע מה הוא עושה.
חשבתי על אימא שלך וגם הבנתי שאני עקשן מדי.
ושאני מזדקן.
אתה חושב להפסיק לעבוד ב״שובבה״ שלך?
זו החלטה שלכם.
אנחנו צוות.
חסר לנו רק אדם אחד.
מה זאת אומרת להפסיק לעבוד באמבולנס?
הבטחת שאני אנהג בו כשאגדל!
שכולנו נעשה את זה!
אילו שטויות!
בלי לקלל!
איך לדעתך אני מרגיש?
ואני.
גם אותי זה מעציב.
תקשיב, ילד.
זה משהו זמני.
חכה שאסיים את הלימודים, אוקיי?
ואני מבטיחה לך שיום אחד יהיה לנו צי אמבולנסים, אוקיי? באמת.
באמת?
כן. צי שלם.
טוב, שמעת את אחותך.
צי שלם של אמבולנסים.
ועוד איך!
מה חשבתם?
שנשאיר את מיליוני תושבי מקסיקו סיטי
בלי משפחת טמיו?
לא!
תרגום: גלעד וייס