Kan I høre mig? Der rapporteres om svært kvæstede på jernbanebroen.
Bjærgningshold, ambulancer og brandfolk er på vej.
En bjælke på den hævede del af linje 12 kollapsede. To vogne styrtede ned.
Alle redningsenheder og politibetjente er på vej.
Ramón, kom ind.
Jeg ved, det er jeres sidste aften, men de har hårdt brug for hjælp.
For man skal ikke opfatte døden som noget permanent.
Nej, for det er den ikke.
Videnskaben siger det. Vores videnskabsfolk har bevist det.
Materie kan kun ændre form.
Intet kan ophøre med at eksistere.
Vores kroppe forandres dag for dag, måned for måned.
Men der er noget, som forbliver uforandret.
Og det er selve livet. Det besejrer døden.
Som en stråle af lys, der svæver gennem mørket og oplyser alt omkring sig.
Hvis vi har sluttet fred med Gud,
skifter vi form til det lys,
som han bærer med sig.
I al evighed.
INSPIRERET AF DOKUMENTAREN FAMILIA DE MEDIANOCHE
- Godmorgen. - Godmorgen.
Skriv under her. Det er dine udskrivelsespapirer.
- Noget nyt om familien Tamayo? - Nej. Hvorfor?
- Der er sket en slem ulykke. De er... - Sikkert til stede.
Har Marcus været her?
Skal jeg give ham en besked?
- Nej, ellers tak. Var det alt? - Ja.
- Mange tak. Vi ses. - Hav det godt, Cris.
Hvis livet på Jorden ender, gør det intet, for så kommer vi tættere på vor skaber.
Vi kommer til at lide mindre.
Som det står skrevet i Matthæus 4:20...
Vi skal ikke lide for dem, som har sluttet sig til Herren.
Dem, som forlod deres elskede i fred. Dem, som engang var iblandt dem.
Vi må bede. Og bede!
Så vi kan komme tættere og tættere på vores skaber.
Lad os tage hinandens hænder.
Og lad os tænke på lyset.
Vi beder dig, Herre, må de, der er gået bort, hvile i fred.
Og fred til dem, der stadig er her og venter på dit guddommelige kald
og på din omfavnelse. Velsignet være Herren!
- Halleluja! - Halleluja.
Brødre og søstre, søskende, som man siger nu til dags,
gå i fred, og må Gud være med jer.
Hav en god dag. Tak.
- Hvordan går det, min bror? - Godt.
- Hejsa. - Hej.
- Alt vel? - Ja, alt er fint.
Jeg har ringet til Ramón og ungerne, men ingen svarer.
Jaså...
Pastor, undskyld, men jeg vil gerne tale med dig om noget.
Ja, lige et øjeblik. Kan du vente derovre? Tak.
Jeg ved ikke... Der er noget, der tynger mig.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal forklare det, men...
Hør, går du ikke i forvejen? Så indhenter jeg dig hurtigst muligt.
- Okay. Jeg giver lyd, hvis der sker noget. - Okay.
- Rolig. De ringer snart.
- Pastor, har du tid? - Ja, hvad er problemet?
Vi ville høre, om vi må tage vores nevø med...
...mere info om ulykken ved Olivos stations linje 12.
Godeftermiddag. Broen kollapsede,
og to togvogne ramte bilerne på Avenida Tláhuac...
Tror du, de er der?
Ja, måske ikke mere, men jeg er sikker på, de har været der.
Var det ikke deres sidste aften i ambulancen?
- Jo. - Der kan du se.
Måske vrider de det sidste ud af den.
Nej, nej, nej.
Hvis Julito og Marigaby kommer for sent i skole igen, ryger de ud.
Det giver god mening.
Ved du hvad? Jeg tager hen på skolen og leder efter Julito.
Lad os gøre det.
- Du behøver ikke tage med. - Hold nu op.
Jeg ved, du er vred over det forleden.
- Nej. - Vi taler om det senere.
Det styrer du.
- Skal jeg tage noget for dig? - Nej.
- Jeg kommer straks. - Javel, señora.
- Farvel. - Hav en god dag.
Det lyder godt.
Ved du, hvem der også laver fede numre, mand, med god lyd?
- Marín. - Marinas.
- Hvad så, Cris? - Det er jo Cris.
Hvor skal du hen?
- Lige vågnet eller på vej i seng? - Hvordan går det?
Har Marcus brændt dig af igen for ambulancen?
Nej, nej.
- Har du skældt ham ud? - Nej, alt er godt.
- Hvor skal I hen? - Hen i cirklen for at se, hvem der er der.
I morgen skal vi faktisk i studiet, hvis du vil komme forbi.
Giv Marcus besked, ikke? Hav det godt.
- Op med humøret. - Fornuftigt.
- Hav det godt, Cris. - Farvel.
- Opførte hun sig ikke sært? - Hvad er der med hende?
Ramón, Marcus, alt vel? Mellem Olivos og Tezonco.
Alvorlige kvæstelser på metrolinjen. Vi har brug for flere enheder.
Der skal bruges flere ambulancer nu. Modtaget?
Vi har brug for alle ledige ambulancer. Alt vel?
Kan I bekræfte? Ramón...
Hører du mig?
Far! Søskende!
Er I der?
Jeg modtager intet signal. Ram...
Ramón, kan du høre mig?
Far! Søskende!
Hvordan har I det?
- Far! - Julito!
Far!
Herovre.
- Alt vel? - Ja.
Marigaby!
Min pige, har du det godt?
- Kan du bevæge dig? - Ja.
- Han er ikke død, vel? - Se efter.
Han er i live.
Marcus, er alt vel?
- Hvad skete der? - Tal ikke.
- Cris... - Nej, nej.
Tal ikke, Marcus. Slap af, min søn.
Vi må ud herfra.
Få Marcus fri, Julio.
Jeg må hen til Cris. Hvad skete der?
En, to, tre.
Sådan.
- Julito... Tjek op på Marigaby. - Okay.
Hvordan har hun det?
Hun er bevidstløs.
Tjek hendes puls.
Marigaby!
Marigaby, svar mig!
- Hvad sker der? - Svar mig! Marigaby!
Hun er i live!
- Hun bløder. - Hvorfra?
Ryggen. Hun er kommet til skade. Jeg ved det ikke.
Hvad er det, min pige?
Jeg er ramt i ryggen, men det er vist ude.
Hvad skal jeg gøre?
Forbindinger.
Julio, fortæl mig, hvad der er galt!
Jeg ved det ikke. Det ser ikke godt ud.
En stor ulykke fandt sted på linje 12...
Lad os køre hjem til Ramón.
- Ufatteligt. - En del af strukturen kollapsede...
Lad os køre.
- Hvad skete der? - Intet. Han kom ikke i skole i dag.
De har ringet til hans veninde, men hun ved heller intet.
Det er for mystisk.
I radioen taler de konstant om, at byen er kollapset på grund af metroen.
Og der er mange kvæstede.
Skat, se på mig... Tror du, de ville lade den chance gå dem forbi?
De sagde, det var sidste tur, og jeg tror på dem.
Men, skat, din familie er en flok adrenalinjunkier.
De dropper aldrig den skide ambulance.
Det burde du vide, så du ikke skal bekymre dig så meget.
- Måske vil du indse, at... - Nej. Ramón lovede mig det.
Og hvad er det, junkier gør, skat? Hvad gør de?
De lover ting, de ikke kan holde.
Det ved vi begge to. Jeg har selv haft et misbrug.
Jeg kom gudskelov ud af det.
Kald dem, hvad du vil, men de er min familie.
Ja, det er helt sikkert.
Men jeg ved også, at de bør søge hjælp. Og de skal selv gøre det.
Var de taget hen til metroen, ville de have sagt det.
Jeg er sikker på, der er sket noget. Forstår du det?
Nu skal du høre, hvad jeg tror, der skete.
De gav efter for deres afhængighed.
Sådan er det, og sådan bliver det ved med at være,
indtil man løser problemet.
Jeg forlod dem én gang. Det sker ikke igen.
Hør nu...
Du forlod dem, fordi du ikke følte dig godt tilpas der.
Du havde brug for en forandring.
- Du måtte... - Du behøver ikke minde mig om det.
- Min ven, jeg er virkelig bekymret. - Lad os køre.
Jeg kan ikke finde mine børn. Ved du noget?
Vi må ud herfra, Ramón. Vi må ud...
- Rolig. - Hjælp mig.
Rolig, rolig.
- Vi klarer den ikke. - Du har et barn at tage dig af.
Vi klarer den.
Søs!
Doktor!
Hvordan har I det deromme?
Vi må tilkalde en ambulance.
Rolig, min pige. Prøv ikke at skrige.
Forhold dig i ro.
Hvordan har du det?
- Gør det ondt nogen steder? - Hvad?
Dit hoved.
Det her? Det er ikke noget. Bare rolig.
Du må ikke flytte mig. Det kan forværre det. Julito...
Vi skal nok klare det. Vi har klaret værre ting.
Aldrig værre end det her.
Min mobil. Led efter den. Led.
Her er den.
Lad hende være der.
Carmencita, det er Julio Tamayo!
Vi har brug for en ambulance. Vi er kørt galt.
Hvor er I, Julio?
- Marigaby, hvor er vi? - Det ved jeg ikke
Jer foran, hvor er vi?
- Vi var over hovedvejen. - I hovedvejskrydset.
- Send din placering. - Det gør pisseondt.
Over hovedvejen. Jeg sender vores placering, Carmencita.
Hallo? Hallo?
For fanden! Jeg ved ikke, om den blev sendt.
De er ikke hjemme. Det er helt sikkert.
Den ambulance.
Den forbandede ambulance.
Jeg husker stadig, da jeg forlod det her hjem.
Jeg kunne ikke tænke klart. Jeg følte, at jeg druknede.
Jeg var overvældet.
Jeg var bange for at blive til et frygteligt menneske.
Den dag var ungerne taget i skole, og Ramón var på værksted med ambulancen.
Så jeg var helt alene. Igen.
Og uden at tænke for meget over det pakkede jeg lidt tøj i en taske og gik.
Uden at sige noget til nogen.
Derefter mødte jeg dig.
Og du hjalp mig gennem den sværeste tid i mit liv.
Du hjalp også mig, skat.
Tingene er bare anderledes nu.
Det er ikke kun mig nu, men mig og min familie. Inklusive Ramón.
Jeg ved, det ikke er det, du vil høre, men sådan er det.
Selv om jeg virkelig ville elske, hvis vi alle kom godt ud af det.
Jeg mødte kun dig, Lety.
Og alt det her kom som et chok.
Jeg har forsøgt at være forstående og lade, som om alt er i orden.
Men det gør ondt at se dig sådan her.
Jeg kan se, du er bekymret. Og det er godt, du bekymrer dig for dem
og ser dem ofte, men...
Jeg er en ensom fyr. Det ved du.
Og at gå fra at være alene hjemme til...
- Alle de mennesker... - Det er os alle sammen nu.
Og hvis du vil være sammen med mig, skal du overveje det nøje.
Jeg elsker dig meget højt, Lety.
Jeg elsker også dig. Meget højt.
Men hvis du beder mig vælge, så står jeg bag mine børn.
Hvor "afhængige" de end er.
Min ven. Hvad? Hvor?
Hvordan har de det?
Okay, okay. Jeg er på vej.
- De har været ude for en ulykke. - Pis!
Hun ved ikke, hvordan de har det.
Pis!
Pis, pis, pis.
Hvad sker der, Marigaby? Hvad er der galt?
Du må ikke sove! Marigaby, du må ikke sove!
- Du må ikke sove! - Vågn op, min pige!
- Doktor! - Marigaby!
- Du må ikke sove. - Jeg skal nok klare den.
Rolig. Jeg klarer den.
- Ja, men du må ikke sove! - Se selv.
Marigaby!
Hallo.
Hjælp! Få os ud herfra!
Få os ud herfra! Få os ud!
Få os ud herfra! Min søster er hårdt såret!
Undskyld.
- I er blevet tilset, ikke? - Jo.
- Må jeg lige se? - Okay.
Det ser godt ud. Må jeg tjekke bandagen? Det gør ikke ondt.
Alt er godt. Lad mig se...
Perfekt.
I kommer ind lige om lidt.
- Tak, doktor. - Undskyld mig.
Fire patienter på vej fra metroulykken. Alle er svært kvæstede.
Doktor...
Der er brug for dig på operationsstuen. En bughuleoperation. Med organskader.
Jeg er på vej.
Min datter var med mig i metroen. Hvor er hun? Hun havde blå bukser på.
Der er ambulancen.
- Du godeste! - Lety!
- Åh gud! - Du kan ikke komme herhen!
- Stands! Hvor skal du hen? - Lad mig komme forbi!
- Er I familie? - Ja.
- Det er min familie! - Så, så, Lety. Fald ned.
- Hvor er de henne? - Hvor er de?
- Det ved vi ikke.
De er kørt væk i flere ambulancer. To af dem var svært kvæstede. I skal gå.
Okay, vi går. Kom, min skat.
- Kom her. Rolig nu. - Hvor er Julio? Hvor er de?
Jeg må finde dem.
Vi skal nok finde dem. Rolig nu.
Du må falde ned.
Hvis jeg besvimer, så notér det her.
Penetration af venstre retroperitoneum forårsaget af skarpt objekt.
Sammenstød ved høj hastighed. Mulig nyreskade.
Rolig.
Blodtab på cirka 0,5 liter.
- Ingen allergier. Ingen medi... - Okay. Rolig, señorita.
Jeg skal bruge blod og en operationsstue. Min blodtype er A RhD positiv.
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
- Lad mig være. - Rolig.
Jeg skal bare bruge en oplader.
Nærmeste klinik er Pilar 15 minutter væk.
- Okay? 15-20 minutter. - Hej, min ven.
Ja.
Hvilket hospital? Ja, vi er i nærheden.
- Hospital Central. Godt. - Hospital Central.
- Ja. Jeg har det fint. - Hospital Central.
- Godt. Tak, min ven. Tak. - Okay.
Godt, så...
- Marcus og Ramón er på Hospital Central. - Perfekt. Det er 20 minutter herfra.
Hun vil finde ud af, hvor Marigaby og Julito er.
Godt. Jeg tjekker ruten og...
- Mor. - Julito! Min skat...
- Mor... - Ja?
- Vi er på Almendros-klinikken. - På Almendros...
Hvordan har I det?
- Vi holder ud. - Det er godt. Er det sandt?
- Ja, mor. - Hvor godt, skat.
- Jeg har ikke mere batteri... - Jeg er på vej.
- Den går ud. - Tag det roligt, skat.
Jeg er på vej, elskede.
Hvor kører vi hen først?
- Til Marigaby og Julito. - Okay, til Almendros. Lad os køre.
Så, så.
Det er et lykketræf...
...at ingen vitale organer er blevet ramt.
- Det betyder, det ikke er en nødsituation. - Virkelig?
Vi har bestilt en blodtransfusion.
Kirurgen er på vej, så du kan få en kirurgisk afvaskning.
Hvor lang tid går der?
- Hvordan har du det? - Fint. Bare lidt ondt i nakken.
Der er intet synligt.
Uanset hvad sørger jeg for, at du får taget et røntgenbillede.
- For en sikkerheds skyld. - Ja.
Jeg er straks tilbage.
- Manden ved jo intet. - Det ved jeg godt.
Her er din mobil.
- Tak. - Den er fuldt opladet.
Det er familien Tamayo. Biluheld herovre!
Rolig, Ramón. Vi passer på dig.
Patient med kraniebrud og tidligere hjerteproblemer.
- Desuden en patient med kæbebrud... - Noget nyt om mine børn?
Det finder vi snart ud af, Ramón.
- Du bliver kørt ind til overlægen. - Af sted.
- Tag ham ikke med. - Kom så!
Han kommer med mig. Ramón, jeg må ringe til Cris
Kom så.
Du ser forfærdelig ud, far.
Lad være med at tale. Jeg har det fint.
Rolig.
- Hvad skete der, Ramón? - Kør Tamayo'erne ind.
Jeg skal ringe til Cris.
- Tager han den ikke? - Nej.
Send en talebesked.
Hurtigt.
Værsgo.
Raúl... Jeg har været ude for en ulykke. Jeg er på Almendros.
Penetration af venstre retroperitoneum.
Jeg tror ikke, mine organer er ramt,
men de her røvhuller ved ikke engang, hvor kirurgen er.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Vær sød at hjælpe mig. Vil du ikke nok?
Jeg er bange.
Det er nok.
- Kan du tilse min søn? - Okay.
Lad mig se. Okay. Gør det her ondt?
Og dette?
Når du taler?
Du har øjensynligt kæbebrud. Du må vente på kæbekirurgen.
Bliv i området. Der kommer en og kører dig til røntgenlokalet.
Det er et lille indgreb. Bare rolig.
- Doktor? - Ja?
- Får jeg et ar? - Hvabehar?
Et ar?
Nej, indgrebet udføres fra indersiden af munden. Bare rolig.
Det mener du ikke, Marcus? Er du virkelig bekymret for et ar?
Nej, du har ret.
- Vi er nogle flotte fyre. Vi må passe på. - Hvad fanden, Ramón?
Sandra, jeg ved ikke, hvordan jeg skal takke dig for det her.
Du behøver ikke takke mig. Du ved, du har et hjem her.
Mange tak.
- Pas godt på dig selv, søde. - Og lad ikke den fyr udnytte dig mere.
- Det gør jeg heller ikke. Opfør dig pænt. - I lige måde.
- Gud være med dig. - Vi ses, Rosy!
Farvel, mine kære. Og tak for alt. Pas godt på jer selv.
- Farvel og tak. - Held og lykke, Cris!
Vi må se godt efter.
Lad os se. Ikke der eller der.
- Marigaby? - Lad os tjekke her.
Marigaby?
- Marigaby? Julito? - Kørt galt.
Du godeste.
Julito...
Åh gud, min skat.
- Hvordan har du det? - Fint.
Skat, jeg er lige her.
- Det gør så ondt. - Jeg ved det.
Jeg bliver hos dem. Vil du finde Marcus og Ramón?
For min skyld? Jeg må vide, hvordan de har det?
- Ja. Jeg kører straks. - Tak.
- Lety, hvis der sker noget, så ring. - Ja, ja. Tak.
Tag den nu, Cristina.
Pis.
Rolig, min søn. Du finder hende, så snart vi kommer ud.
Jeg ved ikke, hvorfor hun ikke svarer.
Jeg må fortælle hende, vi kørte galt.
Hold op med at se på dig selv.
Lægen sagde, du ikke får ar.
Det vigtigste er, at du klarer den.
Endelig fandt jeg jer.
- Hvordan har I det? - Hvad laver du her? Hvor er Lety?
Lety er hos Marigaby og Julito. De har det fint.
Marigaby lå ned.
- Måske har hun brækket noget. - De må ikke være her.
- Hvad er der sket min søster? - Jeg er familie.
- Så skal vi bruge din underskrift. - Hvor er Marigaby?
Fint.
- De er på Almendros. De har det fint. - Forbandede Almendros!
- Jeg skriver under og kommer tilbage. - Og Cris? Har du set Cris?
Vi må have dem flyttet.
- Du må skaffe mig noget mod smerten. - Hvad skal jeg gøre?
Gå til... Gå til medicinrummet, og find nogle opioider.
Fentanyl eller oxycodon eller...
morfin eller hydromorphon.
Skynd dig.
Julio!
Hvor skal du hen?
Skat...
Træk vejret, min egen.
- Mor? - Ja?
Ambulancen er smadret, ikke?
Den forbandende ambulance betyder intet lige nu.
Rolig, skat. Lægen skulle være på vej. Han er her snart.
Han kommer ikke. Han kommer ikke...
Señora, det haster.
Har du noget morfin, fentanyl, oxycodon, hydromorphon...
- Undskyld, hvem er du? - Lægen sendte mig fra skadestuen.
Vi har ikke noget af det.
Hvad er det her for en klinik? Det er til min søster, Marigaby.
Hallo.
- Kender du Marigaby? - Ja. Jeg er hendes bror.
- Julito? - Bernie?
- Ja. Hvad er der sket? - Kom. Jeg skrev til dig.
Hun er på skadestuen.
Bernie, min ven. Godt at se dig.
De har intet på den her klinik.
- Jeg taler med dem, så han kommer. - Nej, nej. Spild ikke din tid.
Min mor har allerede talt med alle, og de ved ikke, hvor kirurgen er.
Du må få mig ud herfra.
Det er Raúl.
Giv mig den.
- Mor? - Hallo?
Raúl, jeg er hos Marigaby på Almendros-klinikken.
Min bil er her. Jeg kan køre hende. Ingen vil tilse hende.
Nej, du må ikke flytte hende. Kan du skaffe en ambulance?
Okay.
Flyt dig.
Hallo... Hallo!
- Gør båren klar til den næste. - Hallo!
Min ven, jeg har brug for en ambulance.
- Vi har travlt med metroulykken. - Det er til Tamayo.
- Hvem? - Tamayo! Kan du hjælpe eller ej?
- Planerne er ændret. - Lad os køre.
Hej.
Jeg skal til at rejse.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg håbede, at du ville komme.
Jeg tror, det er bedst sådan, Marcus.
Vi har forskellige prioriteringer, og...
Mit barn skal ikke tro, det har en mor, som... ikke forfølger sine drømme.
Du må ikke tro, at jeg ikke holder af dig, for jeg...
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig virkelig, Marcus.
Vi planlagde det her sammen, men jeg kan ikke vente på dig længere.
Pas godt på dig selv.
Jeg elsker dig.
Dit opkald bliver omstillet...
- For fanden, Cristina. - Hvad sker der?
Hvad laver du? Er du vanvittig?
Cris har ringet.
Hun rejser, mand.
Jeg er ked af, hvis jeg ikke er, som du forventede.
Ambulancen er ikke noget for mig, far. Det er musikken.
Og Crisis.
Jeg har brug for dem.
Hils mine søskende, og sig...
Ramón, jeg må af sted.
Pas godt på dem.
Jeg elsker dig, min søn.
Tak, far. Pas på dig selv.
Underskriv her som nær familie.
Marcus! Marcus! Hvor skal du hen?
Ikke nu, Luke.
Pas godt på min familie.
- Hvad skal han? - Taxa!
Nu skal jeg forklare dig det.
- Hvad? - Hør her. De er...
Jeg må ud herfra.
For guds skyld, Ramón. Du er lige blevet indlagt.
Der må være noget galt med dit hoved. Noget genetisk.
Du bør blive undersøgt. Måske er det et kromosom, men det er ikke normalt.
- Det er ikke normalt. - Mange tak. Tak, fordi du kom.
Jeg ved, Lety bad dig om det, men...
Ja, men jeg følte også, det var nødvendigt.
Hør her.
Tak, fordi du er så god ved hende.
Det er godt, du er der for hende. Jeg var der aldrig.
Tja... Da hun hørte om ulykken, var hun ved at gøre det forbi med mig.
Velkommen i klubben.
Faldt du for den?
- Virkelig? - Faldt du for den?
Jeg tager pis på dig, mand.
- Jeg ville bare muntre dig lidt op. - Så du er både præst og klovn.
Ved du, hvem jeg er bekymret for?
Julito.
Bare rolig. Han har det fint, og det har Marigaby også.
Jeg har mistet alle andre, men...
Men Julito...
Han er lige så glad for ambulancen og gaden som mig.
Han skal ikke være alene. Han er kun et barn.
Har du det godt?
Jeg kan pludselig ikke få vejret.
Har du det godt, Ramón?
Ramón, vent lidt.
Doktor?
Doktor!
- Du er nødt til at komme med. - Jeg er ved at tilse en anden patient.
Nej, det her haster.
Tamayo, Ramón. Han kan ikke få vejret. Jeg talte med ham, og...
Kan du klare det her?
Vær sød at komme. Han kan ikke få vejret.
Vi talte om hans søn og hans liv.
Og pludselig tog han sig til brystet. Jeg fik et chok.
- Pis! Ramon? Doktor. - Jeg skal bruge assistance!
- Hjælp mig med at holde hans hoved. - Hans hoved?
Ramón. Kan det være et hjerteanfald? Han fik et for to måneder siden.
Han skal på en operationsstue.
Godt. Lad mig se.
- Ser det så skidt ud? - Nej, du ser fantastisk ud som altid.
Okay. De venter os på mit hospital.
Når vi kommer frem, skal du tjekkes for at udelukke alvorlige skader.
Hvis alt er i orden, får du en kirurgisk afvaskning, så vi kan sy dig.
- Ambulancen er klar. - Smerteniveau fra et til ti?
Tyve.
- Har du noget på dig? - Ja.
Din hånd.
- Hvad er det? - Morfin.
Lad os komme af sted.
- Julito. - Sådan.
- Jeg stoler ikke på dig. - Jaså?
Jeg ved, du bærer på en stor hemmelighed.
Jeg ved ikke, hvad fanden det er, men jeg ved, du har en.
Hvis du siger det. Du er jo helt fra den.
Hvis der sker mig noget, vil du så tage dig af min familie?
Hvad skulle der ske? Alt er under kontrol.
Forstår du? Jeg taler til dig, og jeg mener det, røvhul.
Sværg. Sværg ved Gud.
Jeg sværger på min hellige kirke. Men der sker dig ikke noget.
- Crisis? - Hej.
Hej, skat.
Crisis?
Cristina, sig noget.
Vi kørte galt. Det var derfor, jeg ikke kom.
Crisis, vær ikke sådan. Sig noget.
Slap af. Jeg skal nok ringe, så snart jeg kan, Marcus.
Vær nu sød, Cristina. Jeg taler sandt.
Du skal nok få dit barn at se, så ofte du vil. Det lover jeg. Tro mig.
Selvfølgelig tror jeg dig. Men du må tro på mig.
Cris, jeg er på stationen. Sig til, så kommer jeg.
Undskyld, jeg rejser sådan her, Marcus... Jeg elsker dig meget højt.
Du skal nok klare den, skat.
Jeg mærker næsten ingen smerte. Det begynder at virke.
Forsigtig.
- Vi tager med. - Sæt dig foran. Jeg sidder bagi.
- Vi kan ikke være der alle sammen. - Hvad mener du? Vi har været syv i en.
Hop ind.
Giv operationsstuen besked om, at vi kommer.
Klargør to poser A RhD positiv til transfusion, tak.
Bernie, Bernie.
- Hvordan har du det? - Jeg er sulten.
- Er det her ikke sjovt? - Jeg vil ikke kalde det sjovt...
Jeg elsker jer virkelig højt. Det passer. Jeg elsker jer.
I er skønne.
- Julito. - Han er hjerteopereret.
- Han tager en masse medicin. - Hvad?
- Det kan jeg finde ud af. - Er han allergisk?
- Jeg ved ikke... - Doktor, han har hjertestop.
Hjertestop?
- De er nødt til at træde ud. - Påbegynder hjertemassage.
Træd venligst ud. De kan ikke være her. Følg med mig.
- Lad os gå. - Klargør adrenalin.
- Ja. - Klargør defibrillator.
Aller... Allergier.
Allergier og medicin. Allergier og medicin...
- Luke. - Lety, min skat.
Ramón bliver opereret.
Du godeste.
Hvad er der sket?
Hans hjerte har det ikke godt. Jeg tror, det er det samme som sidst.
Jeg ved det ikke.
Hvordan har han det?
Sandheden, Luke.
Ramón har det ikke godt.
Señor?
Han er bevidstløs.
Ingen puls. Kode blå.
Påbegynd hjertemassage. En, to, tre...
Fortsætter hjertemassage. En, to, tre, fire, fem, seks, syv...
Nu kender I rutinen, ikke?
Hver gang I ser en ambulance og tænker, at de nok ikke har en patient med,
så tænker I måske på de historier, den kører rundt med.
Om dem på bårerne og dem bag rattet, som måske også er sårede.
Såret af løfter, de ikke kunne holde, af folk med uafklarede problemer
og måske af et hjerte, som er... uafklaret.
Tekster af: Cecilie Hassenkam