Kaip girdite?
Pranešama apie sužeistuosius geležinkelio viaduko avarijos metu.
4.38 VAL.
Ten vyksta gelbėtojai, greitųjų ekipažai ir gaisrininkai.
Įlūžo 12-tos metro linijos viaduko konstrukcija ir nukrito du vagonai.
Ten vyksta gelbėtojai bei policija.
Ramonai, kaip girdite?
Žinau, tai paskutinė jūsų naktis, bet...
Ten labai reikia pagalbos.
Nes mirtis nėra kažkas nuolatinio.
Ne. Nėra.
Taip sako mokslas.
Mokslininkai tai įrodė.
Materija
gali tik transformuotis...
Niekas neišnyksta.
Mūsų kūnai keičiasi.
Diena po dienos, mėnuo po mėnesio.
Bet yra kažkas,
kas lieka
nepakitusio.
Ir tai yra pats gyvenimas.
Tai nugali mirtį.
Lyg šviesos spindulys, skrodžiantis tamsą
ir nušviečiantis viską aplink.
Jei esam taikoje su Dievu,
mes transformuosimės
į šią šviesą
ir susiliesim su Juo.
Amžinybei.
ĮKVĖPTA DOKUMENTINIO FILMO „MIDNIGHT FAMILY“
7.49 VAL.
- Labas rytas. - Labas rytas.
Pasirašyk. Čia tai tavo išrašymo lapas.
Kas girdėt apie Tamajo?
Nieko, o kas?
Įvyko didžiulė avarija metro.
- Jie turbūt ten. - Taip.
Ar Markusas buvo atėjęs?
Nori, kad perduočiau jam ką, jei pamatysiu?
Ne. Nereikia, ačiū.
- Viskas? - Taip. Viskas.
- Labai tau ačiū. Iki. - Sėkmės, Kris.
Ir jei gyvybė išnyks Žemėje, tegu.
Nes mes būsim su savo Viešpačiu.
Mes mažiau sielvartausime,
kaip rašoma Biblijoje...
Mes nesisielosime dėl tų, kurie taikiai iškeliavo pas mūsų Viešpatį.
Dėl tų, kurie taikiai iškeliavo pas savo mylimus.
Pas tuos, kurie kadaise buvo šalia.
Turim melstis.
Ir melsimės.
Kad vis labiau artėtume
prie mūsų Kūrėjo.
Susikibkime rankomis visi.
Ir pagalvokime apie šviesą.
Mes prašome tavęs, mūsų Viešpatie,
tesiilsi visi iškeliavusieji ramybėje.
Ir ramybės mums,
kurie liekame čia,
laukdami, kol Tu pakviesi.
Ir priimsi į savo glėbį.
Šlovė Viešpačiui!
- Aleliuja! - Aleliuja...
Broliai ir seserys,
artimieji,
keliaukite ramybėje.
Ir telydi jus Dievas.
Geros dienos. Ačiū.
- Kaip tu, brolau? - Gerai, ačiū.
Sveika.
Labas.
Tau viskas gerai?
Taip.
Taip, viskas gerai.
Skambinu Ramonui ir vaikams, bet niekas neatsiliepia.
Aišku...
Tėve, atleiskite, bet...
Norėčiau su jumis pasikalbėti.
Taip. Aš tuoj, galite palaukti?
Ačiū.
Aš nežinau. Man kažko krūtinę spaudžia.
Nežinau, ką tau pasakyti ar kaip paaiškinti, bet...
Klausyk, gal tu...
Tu eik, o aš tave pasivysiu, kai galėsiu?
Gerai. Pranešiu tau, jei kas.
Gerai.
Būk rami. Jie tau greit paskambins.
Atleiskite. Turite minutę?
Žinoma. Tai kas nutiko?
Norėjome paklausti, ar galėtume atsivesti sūnėną.
...aromatas ir judesys
Vyksta nuolat
Asfaltas tvirtas Padarytas šiam rajonui
Mano getui Tai tiesa
...plačiau apie avariją
- ties Olivoso stotimi 12-oje linijoje. - Laba diena...
- Donai Antonijai. - Pone.
...viadukas įlūžo,
ir ant Tlahuako aveniu nukrito du vagonai...
Manai, jie ten?
Gal jau nebe, bet neabejoju, kad buvo.
Juk vakar buvo jų paskutinis darbo vakaras?
- Taip... - Tai štai.
Gal jie naudojasi kiekviena akimirka,
supranti?
Ne, ne...
Jei Chulijus ir Marigabė neatvyks į mokyklas, juos išmes.
Logiška.
Žinai, ką?
Einu į mokyklą ieškoti Chulijaus.
Važiuojam.
- Tau nebūtina... - Liaukis.
Žinau, kad pyksti ant manęs už tą dieną, bet pakaks.
- Ne. - Starta? Pakalbėsim vėliau.
Gerai. Prižiūrėk čia viską, gerai?
- Padėti panešti? - Ne, viskas gerai.
- Aš greit. - Taip, ponia.
- Iki. - Gražios dienos. Sėkmės.
Štai. Gerai skamba.
Žinai, kas dar leidžia gerus įrašus, bro, su puikiu garsu?
- Marinas, bro. - Marinas.
Sveika, Kris.
Ei, čia Kris!
Kur eini?
- Jūs jau pabudote ar einate miegoti? - Kaip tu?
Ar Markusas vėl paliko tave dėl greitukės?
Nieko tokio.
- Ką? Pamokei jį? - Viskas gerai.
- Kur einat? - Į tūsą, pažiūrėsim, kas atėjo.
Rytoj būsim studijoje, jei nori, ateik.
Ir Markusui perduok, gerai?
Sėkmės!
- Pralinksmėk. - Linkiu tau išminties.
Gerai, Kris. Sėkmės.
- Viso. - Iki, mieloji.
- Kažkokia keista, tiesa? - Kas jai?
Ramonai, Markusai, ar viskas gerai?
Tarp Olivoso ir Tezonko stočių.
Avarija atviroje metro linijoje.
Reikia daugiau ekipažų.
Reikia daugiau greitosios pagalbos ekipažų. Kaip girdite?
Reikia visų greitųjų. Ar jums viskas gerai?
Patvirtinkite, kad girdite. Ramonai...
Ramonai, kaip girdite?
Tėti!
Bro!
Ar girdite mane?
Nematau jūsų signalo...
Ramonai, gali...
Tėti! Kas nors!
Kaip tu?
- Tėti! - Chulijau!
Tėti!
Čionai!
Tau viskas gerai?
Taip...
Marigabe!
Dukrele, kaip tu?
Gali pajudėti?
Taip.
Jis gyvas, tiesa?
Patikrink.
Gyvas.
Markusai, kaip tu?
- Kas atsitiko? - Nekalbėk.
Kris...
Ne.
Nekalbėk. Ramiai, sūnau.
Reikia greičiau lipt iš čia.
Chulijau, atsek Markusui diržą.
Man reikia pas Kris.
Kas atsitiko?
Vienas, du, trys!
Atsegiau.
Chulijau...
Pažiūrėk, kas Marigabei.
Gerai.
Kaip ji?
Atsijungusi.
Pamatuok pulsą.
Marigabe!
Marigabe, atsipeikėk!
- Kas yra? - Pabusk!
- Marigabe! - Kaip ji?
Ji gyva!
Ji kraujuoja...
Kraujuoja? Kur?
Nugara sužeista. Aš nežinau...
Dukra, kas?
Kažkas buvo įsmigę man į nugarą, bet jau nebe.
Ką man daryt?
Tvarsčius.
Chulijau, sakyk, kas jai?
- Tvarsčių. - Nežinau.
Atrodo nekaip.
12-oje linijoje didelė avarija...
- Važiuojam į Ramono namus. - ...Meksiko metro.
- Neįtikėtina. - Nukrito atraminė konstrukcija...
Važiuojam.
Kas nutiko?
Nieko. Šiandien jis pamokose nepasirodė.
Paskambino jo draugei, bet ji nieko nežinojo.
Labai keista.
Per radiją sako, kad mieste chaosas dėl metro avarijos.
Ir ten labai daug sužeistų. Per daug.
Mieloji, pažiūrėk į mane...
Manai, jie būtų praleidę šį šansą?
Bet jie pažadėjo, kad tai bus paskutinis kartas! Aš patikėjau.
Mieloji, tavo šeima - adrenalino narkomanų gauja.
Jie neišlipa iš tos sumautos greitukės.
Turėjai tai suprasti ir liautis taip nerimavusi,
- tada suprastum... - Ne! Ramonas pažadėjo!
O kaip elgiasi narkomanai, mieloji?
Ką jie daro?
Jie žada ir paskui laužo savo pažadus.
Aš tai žinau, ir tu žinai. Aš pats buvau narkomanas.
Ačiū Dievui, atsitiesiau.
Vadink juos kaip nori, bet jie - vis tiek mano šeima.
Žinoma, tikrai.
Bet taip pat žinau, kad jiems reikalinga pagalba.
Ir jos jie turi norėti patys.
Jei jie būtų važiavę į tą metro avariją, būtų man paskambinę.
Kažkas tikrai atsitiko. Negi nesupranti?
Žinai, kas atsitiko?
Jie pasidavė savo priklausomybei.
Štai kas atsitiko.
Ir taip bus visada, supranti?
Šią problemą reikia spręsti.
Sykį juos buvau palikusi,
bet daugiau to nedarysiu.
Klausyk...
Sakei, kad išėjai, nes jautiesi blogai,
nes tau reikėjo pokyčių,
- naujo etapo gy... - Liaukis, nereikia man to priminti.
Drauge,
- man labai neramu. - Važiuojam.
Nerandu savo vaikų.
Gal žinai ką nors?
Reikia iš čia lipti, Ramonai.
Turim iš čia...
- Ramiau. - Padėk man.
Ramiau.
Mes neišgyvensim.
Turi pasirūpinti savo vaiku.
Mes išgyvensim.
Sese!
Daktare!
Kaip jūs ten, gale?
Reikia kviest greitąją!
Ramiai, dukrele. Pasistenk nešaukti.
Nusiramink.
Kaip tu?
- Ar ką skauda? - Ką?
Tavo galva.
Šitas? Ne, niekis. Nesirūpink.
Nejudink manęs.
Gali būt blogiau, supranti?
Chulijau...
Mes ištversim, girdi?
Mums buvo ir blogiau.
Taip blogai dar nebuvo...
Mano telefonas.
Surask jį.
Surask.
Jis čia.
Maldauju, atsiliepk.
Brangi Karmen, čia Chulijas Tamajo.
Mums reikalinga greitoji! Pakliuvom į avariją.
Kur jūs, Chulijau?
Marigabe, kur mes?
Aš nežinau.
Ei, prieky! Kur mes?
- Važiavom pagrindine gatve. - Pagrindinės gatvės sankryžoj.
- Atsiųsk savo lokaciją. - Taip.
Skauda, blemba.
Ties pagrindine gatve. Atsiųsiu lokaciją, brangi Karmen.
Alio?
Velnias!
Nežinau, ar išsisiuntė.
Jų namie nėra. Iškart matyti.
Prakeikta greitoji.
Kad ją kur.
Vis dar prisimenu, kaip iš čia išėjau.
Galvoj - sumaištis.
Jaučiausi lyg skęsčiau.
Buvau pasimetusi.
Bijojau, kad tapsiu blogu žmogumi.
Tądien vaikai išėjo į mokyklą,
Ramonas - į autoservisą,
aš likau viena.
Ir vėl.
Ir, beveik negalvodama,
įsimečiau į kuprinę kelis marškinėlius, išėjau.
Niekam nieko nesakiusi.
Iškart po to susipažinau su tavim.
Ir tu man padėjai išgyvent sunkiausią metą gyvenime.
Na, tu man irgi padėjai, mieloji.
Tik dabar - kas kita.
Dabar aš ne viena. Aš turiu šeimą.
Įskaitant ir Ramoną.
Žinau, kad ne tai nori girdėti, bet yra kaip yra.
Nors man patiktų, jei visi galėtume sutarti...
Aš sutikau tave vieną, Lete.
Taigi, esu pritrenktas viso šito.
Aš stengiausi
šypsotis ir būt pozityviu,
kad viskas gerai.
Bet man labai skaudu matyti tave tokią.
Matau, kaip eini iš proto. Ir gerai, kad dėl jų nerimauji.
Gerai, kad dažnai su jais mataisi, bet...
Aš - vienišius. Pati žinai.
Gyvenau vienas ir staiga
- visa krūva žmonių. - Mūsų dabar daug.
Ir jei nori likt su manimi,
privalai gerai pagalvoti.
Aš labai tave myliu, Lete.
Aš irgi tave myliu.
Labai.
Bet jei nori, kad rinkčiausi,
aš rinksiuosi savo vaikus.
Kad ir kokie jie „priklausomi“.
Drauge!
Ką? Kur?
Kaip jie?
Gerai.
Važiuoju.
- Jie pakliuvo į avariją. - Po galais.
Ji nežino, kokia jų būklė.
Šūdas.
Kas yra, Marigabe? Kas?
Nemiegok.
Marigabe, nemiegok!
Nemiegok.
- Pabusk, dukra. - Nemiegok.
- Daktare! - Marigabe!
Neužmik.
Man viskas bus gerai, girdi?
Nusiramink.
Man viskas bus gerai.
- Žinau, tiesiog neužmik! - Supranti?
Marigabe!
Ei!
Padėkit!
Ištraukit mus iš čia!
Ištraukit!
Ištraukit mus iš čia!
Mano sesuo sunkiai sužeista!
Atsiprašau.
- Jus apžiūrėjo, taip? - Taip.
- Atsiprašau. Galiu apžiūrėti? - Gerai.
Puikiai atrodo... Galiu pažiūrėt tvarsčius?
Neskaudės, girdi?
Viskas gerai... Pažiūrėkime...
Puiku.
Jus greitai įleis.
- Ačiū, gydytojau. - Atsiprašysiu.
Atgabenami dar keturi sužeistieji iš avarijos.
Visų sužeidimai - sunkūs.
Gydytojau...
Jus kviečia į operacinę.
Dar vienas pilvo ertmės sužeidimas.
Pažeisti vidiniai organai.
Gerai, einu.
Su manim metro buvo mano dukra. Kur ji?
Ji mūvėjo mėlynas kelnes.
Ten greitoji!
- O Dieve! - Lete!
Dieve mano.
- Lete! - Ponia, ten negalima.
- Stokit! Kur? - Praleiskite.
- Praleiskite! - Ji su manim.
- Jūs - šeima? - Aš... Mes šeima.
- Ten mano šeima! - Taip. Lete, mieloji.
Lete, nusiramink.
- Kur juos veža? - Kur jie?
- Jų čia nėra? - Mes nežinom.
Juos išvežė kita greitoji!
Du iš jų buvo sunkiai sužeisti! Pasitraukite.
Gerai. Mes išvažiuojam.
Eime, mieloji.
- Eime, mieloji. Nusiramink, gerai? - Kur Chulijus? Kur jie?
- Turiu juos surasti. - Žinau.
Mes juos rasim! Nusiramink. Viskas gerai.
Prašau, susiimkite.
Jei nualpsiu, užsirašykit.
Durtinė retroperitoninė žaizda kairėje pusėje.
Nuo aštraus objekto.
Gilaus poveikio trauma. Galimai pažeistas inkstas.
Pala.
Prarasta maždaug pusė litro kraujo.
- Neturiu alergijų... Medikame... - Atsipalaiduokite, panele.
Paprašykite kraujo į operacinę...
Mano kraujo grupė A, rezus plius.
- Kaip jautiesi? - Man viskas gerai, po galais.
- Palikit mane ramybėj! - Ramiau.
Man reikia telefono pakrovėjo.
Artimiausia - Pilaro ligoninė.
15 min. kelio.
- Gerai? Nuo 15 iki 20 min. - Drauge.
Taip.
Taip, mes netoli!
- Centrinė ligoninė. - Centrinė.
- Gerai. - Centrinė ligoninė.
- Gerai, taip. - Centrinė ligoninė.
- Taip, man viskas gerai. - Centrinė ligoninė.
- Ačiū, drauge. Ačiū! - Gerai.
Taigi...
Markusas su Ramonu - Centrinėje ligoninėje.
Puiku. 20 min. kelio.
Ji dar sužinos, kur Marigabė su Chulijumi.
Gerai. Pažiūrėsiu žemėlapyje...
- Mama. - Chulijau! Sūneli...
- Mama... - Taip?
- Mes Almendroso klinikoje. - Almendroso...
Kaip jūs abu, sūneli?
- Laikomės. - Gerai. Tikrai?
Taip, mama.
Puiku!
- Baigiasi baterija... - Aš atvažiuoju, gerai?
- Skambutis gali nutrūkti. - Nesijaudink, mano brangusis.
Aš tuoj būsiu, sūneli.
Kur važiuojam pirma?
- Pas Marigabę ir Chulijų. - Gerai, tada Almendrosas.
- Važiuojam. - Taip.
Pakaks.
Tai
tikras stebuklas,
kad nepažeisti gyvybiniai organai.
O tai reiškia, kad tai - ne skubi intervencija.
Jūs rimtai?
Mes paprašėme kraujo perpylimui.
Chirurgas vyksta čia, kad atliktų chirurginį praplovimą.
Kada jis čia bus?
- Kaip tu? - Aš gerai. Tik truputį kaklą skauda.
Nieko, kas būtų matoma.
Atlikime tau rentgeno nuotrauką.
- Dėl visa ko. - Taip.
Aš tuoj!
- Jis nieko neišmano. - Žinau.
Tavo telefonas.
- Ačiū. - Pilnai pakrautas.
Čia Tamajo.
Automobilio avarija!
Tuoj, Ramonai, mes jumis pasirūpinsim.
Pacientas su skilusia kaukole
ir širdies ligos istorija.
- Kitas - su žandikaulio trauma... - Kas girdėt apie mano vaikus?
- Vienas, du, trys. - Tuoj sužinosim, Ramonai.
Važiuojam, ten jus apžiūrės vyr. gydytojas.
- Nevežkit jo. - Nagi!
Ramonai, man reik paskambint Kris.
Gerai, važiuojam.
Tėti, atrodai prastai.
Pasistenk nekalbėti. Man viskas gerai.
Ramiai.
- Kas atsitiko, Ramonai? - Vežkite šen Tamajo!
Turiu paskambint Kris!
- Neatsiliepia? - Atsiliepk.
Įjunk balso pranešimą.
Greičiau...
Kalbėk.
Rauli...
Patekau į avariją.
Esu Almendroso ligoninėje.
Su kaire retroperitonine žaizda.
Manau, organai nepažeisti.
Bet čia tie idiotai nežino net kada bus chirurgas, o aš...
Aš nežinau, ką tau pasakyt.
Prašau, padėk man.
Prašau...
Man baisu...
Pakaks.
- Apžiūrėkite mano sūnų. - Gerai.
Pažiūrėkime.
Gerai.
Ar skauda?
O čia?
Kai kalbate?
Regis, skilęs apatinis žandikaulis.
Jums reikia palaukt žandikaulių chirurgo.
Likite čia ir laukit, kol jus palydės atlikti rentgeną.
Procedūra - paprasta, nebijokite.
- Daktare? - Ką?
- Ar liks randas? - Ką?
Randas...
Ne, procedūrą atliks iš vidinės burnos pusės. Nesijaudinkite.
Eik šikt, Markusai!
Tau rūpi randas?
Bet ne, tu teisus.
Mes - gražūs vyrai. Turim tuo rūpintis.
Kas per velnias, Ramonai?
Sandra, man viskas gerai. Labai tau ačiū už viską.
Nedėkok. Juk žinai, čia - tavo namai.
Ačiū tau.
Sėkmės tau, mieloji.
Ir neleisk tam vyrukui smurtauti.
Neleisiu.
- Elkis gražiai. - Tu irgi.
- Telaimina tave Dievas. - Iki, Rouze.
Viso, mielieji. Ačiū jums už viską. Sėkmės jums.
- Viso. Ir ačiū jums. - Sėkmės, Kris.
Gerai, pažiūrėkime.
Nagi, čia - nieko, ir ten jų nėra.
- Marigabe? - Pažiūrėkim čia. Nagi.
Marigabe?
- Marigabe, Chulijau? - Gal miega.
Dieve, Dieve...
Chulijau...
Dieve mano, sūneli!
- Kaip tu? - Aš gerai.
Dukrele, aš čia. Aš čia.
- Labai skauda. - Žinau, žinau.
Aš liksiu su jais, o tu surask Ramoną su Markusu, gerai?
Padaryk tai dėl manęs, gerai? Privalau žinoti, kaip jie.
- Gerai. Einu. - Ačiū.
Lete, jei kas, skambink man, gerai?
Tai, ačiū.
Nagi, Kristina.
Blemba...
Nesijaudink, sūnau. Surasi ją, kai tik išeisim iš čia.
Nesuprantu, kodėl ji neatsiliepia.
Turiu jai pasakyt, kad įvyko avarija.
Liaukis į save žiūrėjęs.
Gydytojas sakė, kad rando neliks.
Svarbiausia, kad išgysi.
Radau jus! Pagaliau.
- Kaip tu? - Ką tu čia veiki?
Kur Letė?
Ji - pas Marigabę su Chulijumi. Jiems viskas gerai.
Marigabė gulėjo,
- gal jai kas sulūžo, bet ji gyva. - Pone, jums čia negalima.
- Kas mano sesei? - Ne, aš - šeimos narys.
- Puiku, ateikit, reikia jūsų parašo. - Lukai, kur Marigabė?
Gerai, tuoj.
- Jie - Almendrose. - Almendrosas, po galais.
- Pasirašysiu ir ateisiu. - O Kris?
- Nematei Kris? - Eime.
Juos iš ten reikia pervežti.
Gauk man vaistų nuo skausmo.
Ką turiu daryt?
Nueik...
Nueik į sandėliuką
ir atnešk man bet kokį opioidą, kokį rasi.
Fentanilį,
oksikodoną,
morfiną ar hidromorfiną, gerai?
Greičiau.
Chulijau!
Kur eini?
Dukrele...
Kvėpuok, mieloji, kvėpuok.
- Mama? - Taip?
Greitukė sudaužyta, tiesa?
Tas daiktas visai nesvarbu, girdi?
Ramiai, širdele. Seselė sakė, kad gydytojas jau važiuoja.
Jis tuoj bus čia.
- Jis greit bus čia. - Jis nevažiuoja.
Jis nevažiuoja. Nevažiuoja.
Ponia, skubiai reikia.
Gal turit morfino, fentanilio, oksikodono, hidromorfino...
Atleisk, kas tu toks?
Mane atsiuntė gydytojas iš reanimacijos. Kaip kitaip tai žinočiau?
Nieko panašaus neturime.
Tuomet kas čia per klinika?
Jų reikia mano sesei Marigabei.
Ei!
- Pažįsti Marigabę? - Taip.
Aš jos brolis.
- Chulijus? - Bernis?
- Taip, kas atsitiko? - Liaukis. Juk rašiau tau.
Ji - reanimacijoje.
Berni, smagu tave matyti.
Čia jie nieko neturi.
- Aš paprašysiu, kad ateitų gydytojas. - Ne.
Nešvaistyk laiko.
Mama jau kalbėjo, ir niekas nežino, kur jų chirurgas.
Mane reikia iš čia išvežti.
Raulis.
Duokš, duokš.
- Mama? - Alio?
Rauli, aš su Marigabe Almendroso klinikoj.
Aš su mašina, galiu ją pervežti. Čia niekas ja nesirūpina.
Ne, nejudink jos. Tik nejudink.
Gali bent jau gaut greitąją?
Gerai.
Prašom pasitraukti.
Ei...
Vyručiai, įdėkite neštuvus...
- Ei! - ...važiuosim.
Bičiuli, čia vienai pacientei reikia greitosios.
Mes negalim, skubam į metro avarijos vietą...
Jos reikia Tamajo!
- Kam? - Tamajo. Gali padėt ar ne?
- Planas keičiasi... - Gerai, važiuojam!
Labas.
Aš netrukus išvažiuoju.
Nesuprantu, kodėl tikėjausi...
Tikėjausi, kad ateisi.
Manau, taip bus geriau, Markusai.
Mūsų prioritetai labai skiriasi.
Nenoriu, kad mano vaikas turėtų mamą,
kuri nesiekia savo svajonių.
Nemanyk, kad tavęs nemyliu, nes aš...
Aš myliu tave.
Tikrai tave myliu, Markusai.
Planavome tai padaryt kartu, bet aš nebegaliu laukti.
Sėkmės tau. Rūpinkis savimi.
Aš tave myliu.
Jūsų skambutis peradresuojamas...
Kas per šūdas, Kristina.
Kas nutiko?
Ką tu darai?
Iš proto išėjai?
Kris man skambino.
Ji išvyksta.
Atleisk man už tai, kad nesu toks, kokio manęs tikėjaisi.
Darbas greitojoj - ne man, tėti.
Man reikia muzikos.
Ir Krisis.
Man reikia būt su jais.
Perduok broliui ir sesei mano atsisveikinimą.
Ramonai, man reikia eiti.
Pasirūpink jais.
Aš tave myliu, sūnau.
Ačiū, tėti.
Sėkmės tau.
Pasirašykite kaip artimasis.
Markusai!
Kur eini?
Lukai, ne dabar.
Padėk mano šeimai, gerai?
- Kur jis eina? - Taksi!
Taip.
Aš tuoj viską paaiškinsiu.
- Ką? - Suprantate...
Noriu išeit iš čia.
Išeit? Liaukis, Ramonai. Tave ką tik čia atvežė.
Tau galvoj negerai? Gal tai pas jus genetiška.
Reikia pasitikrinti. Gal kokia chromosoma...
Bet tai normalu, iš tiesų.
- Normalu. - Ačiū, taip.
Ačiū, kad atėjai.
Letė, žinoma, prašė, bet...
Taip, bet ir pats jutau, kad turiu būt čia.
Paklausyk.
Ačiū, kad esi jai geras.
Gerai, kad rūpiniesi ja.
Aš nesugebėjau.
Klausyk, kai...
Kai ji išgirdo apie avariją,
ji kaip tik skyrėsi su manim.
Sveikas atvykęs į klubą.
Tu patikėjai?
- Taip? - Rimtai?
Patikėjai.
Aš pajuokavau, žmogau.
Norėjau pralinksminti tave.
Tu ne tik šventikas, bet dar ir klounas.
Žinai, dėl ko nerimauju?
Dėl Chulijo.
Būk ramus, viskas jam gerai. Jis su Marigabe.
Tiedu nebedirbs.
Bet Chulijus...
Jam, kaip ir man, patinka greitoji ir gatvės.
Nenoriu, kad jis liktų vienas.
Jis dar vaikas.
Kas tau?
Kažko sunku kvėpuoti.
Kas tau, Ramonai?
Ramonai. Palauk!
Gydytoja?
Gydytoja!
- Eikite su manim. - Aš dabar su kitu ligoniu.
Labai skubiai reikia.
Tamajo, Ramonas. Jam staiga pasidarė sunku kvėpuoti.
Mes kalbėjomės.
Galite pažiūrėti?
Ateikite, prašau. Labai reikia. Jam sunku kvėpuoti.
Mes kalbėjomės apie jo sūnų
ir jo gyvenimą, kai staiga
jis susigriebė už krūtinės ir akimirkai sustingo.
- Velnias! Gydytoja! - Skubiai reikia pagalbos!
- Palaikykite jo galvą. - Galvą?
Ramonai, Ramonai. Gal tai širdies smūgis? Jam jau buvo taip prieš kelis mėnesius.
Skubiai į operacinę.
Gerai, pažiūrėkime.
Labai sudaužyta?
Ne, tu, kaip visada, nuostabi.
Manęs laukia ligoninėje.
Kai nuvešime tave ten, patikrinsime dėl rimtų sužeidimų.
Jei viskas gerai, praplausime chirurginiu būdu ir susiūsime.
- Greitoji jau čia. - Koks skausmas skalėje nuo 1 iki 10?
Dvidešimt.
- Gal turi vaistų? - Taip.
Ranką.
- Kas čia? - Morfinas.
Gerai, štai taip.
- Chulijau. - Baigta.
- Aš nepasitikiu tavim. - Taip.
Žinau, kad slepi didelę paslaptį.
Nežinau, kokią, po galais... Bet tu slepi kažką.
Kaip pasakysi. Liaukis, žmogau, tu kliedi.
Jei man kas nutiks,
ar pasirūpinsi mano šeima?
Kas tau gali nutikti? Tavimi pasirūpins.
Ar supranti?
Su tavim kalbu, šikniau.
Prisiek.
Prisiek Dievu.
Prisiekiu šventa bažnyčia.
Bet tau nieko nenutiks. Nežinau...
- Krisis? - Labas.
Labas, meile mano.
Krisis?
Kristina, pasakyk ką nors.
Mes patekom į avariją. Todėl neatvažiavau.
Krisis, nebūk tokia, pasakyk ką nors.
Nusiramink. Pakalbėsiu su tavim, kai galėsiu, Markusai.
Aš tau sakau tiesą!
Su vaiku galėsi matytis kiek norėsi, pažadu.
Aš tikiu, kad sakai tiesą. Patikėk ir tu manim.
Kris, aš stotyje, tik tark žodį ir atbėgsiu.
Atleisk, kad taip išvykstu, Markusai...
Aš labai tave myliu.
Viskas bus gerai, dukrele.
Aš beveik nejaučiu skausmo. Tas daiktas tikrai veikia.
Atsargiai.
- Mes važiuosim kartu. - Tu - į priekį, aš čia.
Mes visi netilpsim.
Ką čia kalbi? Tėtis sykį net septynis sutalpino.
Lipk.
Praneškite, kad ruoštų operacinę.
Ir du maišelius A plius kraujo.
Berni!
Kaip jautiesi?
Išalkusi.
Kaip juokinga, tiesa?
Nepasakyčiau, kad juokinga.
Aš jus visus myliu, labai.
Jūs nuostabūs.
- Chulijau. - Jis neseniai operuotas.
- Sako, geria daug vaistų. - Kokių?
- Tuoj sužinosiu... - Ar jis alergiškas kam nors?
- Nežinau, aš... - Daktare, jam stoja širdis.
Stoja širdis?
- Pone, prašau išeiti. - Pradedam širdies masažą.
- Prašom išeiti, jums čia negalima. - Trys, tūkstantis...
- Eime su manim. - ...penki, tūkstantis.
- Eime... - Ruošiu epinefriną.
- Taip. - Defibriliatorių.
Alergijos...
Alergijos ir vaistai.
Alergijos... Vaistai... Alergijos... Vaistai...
- Lukai. - Lete, mieloji.
Ramonas - operacinėje.
Dieve šventas.
Kas nutiko?
Kažkas su širdim. Manau, kartojasi, kas jau buvo.
Nežinau.
Kaip jis?
Sakyk atvirai, Lukai.
Lete, Ramonui prastai.
Pone?
Be sąmonės.
Nėr pulso. Širdis neplaka.
Pradedam gaivinimą. Vienas, du, trys...
Tęsiam gaivinimą. Vienas, du, trys, keturi, penki, šeši, septyni...
Dabar aišku?
Dabar, tikiuosi, kai išvysite greitąją ir pagalvosite,
kad neveža ligonio,
gal prisiminsite istorijas apie tuos,
kurie ant neštuvų,
kurie už vairo, nes jiems irgi gali būt sunku,
nes negali tesėti pažado, duoto tiems, ką slegia jų problemos,
o gal tiesiog yra neryžtingos širdies.
Išvertė Egidija Namavičė