Vai dzirdat?
Avārija ar smagi ievainotiem cilvēkiem uz metro tilta.
PLKST. 4.38
Glābšanas vienības, ātrās palīdzības un ugunsdzēsēji jau brauc.
Divpadsmitajā līnijā salūza tilta sija, un divi vagoni nokrita.
Visas glābšanas vienības un policisti dodas uz turieni.
Ramon, vai dzirdi?
Zinu, ka šī tev ir pēdējā nakts, bet tev...
Tur vajag daudz palīgu.
Tāpēc nāve nav jāuztver kā kaut kas galīgs, brāļi.
Nē. Jo tas tā nav.
Tā saka zinātne.
Mūsu zinātnieki ir to pierādījuši.
Matērija...
transformējas.
Patiesībā nekas nebeidz eksistēt.
Mūsu ķermenis mainās.
Dienu pēc dienas, mēnesi pēc mēneša.
Bet ir kaut kas tāds...
kas paliek...
nemainīgs.
Un tā ir dzīvība,
kas nāvi uzvar.
Kā gaismas stars, kas pāršķeļ tumsu...
pastāvīgi izgaismojot visu ap sevi.
Ja esam mierā ar Dievu...
mēs pārvērtīsimies
par šādām gaismām,
ko Dievs paņems līdzi...
mūžībā.
IEDVESMOJOTIES NO DOKUMENTĀLĀS FILMAS MIDNIGHT FAMILY
PLKST. 7.49
- Labrīt! - Labrīt!
Re! Paraksties te! Šī ir tava izrakstīšanas zīme.
Vai zini kaut ko par Tamajo?
Nē. Kāpēc prasi?
Notika nelāga metro avārija, un, pazīstot viņus...
- Viņi ir tur. - Jā.
Un Markuss te nav rādījies?
Vai viņam ko pateikt, ja redzēšu?
Nē. Nevajag. Paldies.
- Vai tas viss? - Jā, viss.
- Liels paldies. Visu labu! - Laimīgi, Krisa!
Un, ja dzīve šeit, uz Zemes, beidzas, tas nekas.
Mēs būsim tuvāk Radītājam.
Mums būs daudz mazāk ciešanu.
Kā teikts Mateja 4:20...
Nav jācieš par tiem, kas aizgājuši, būdami mierā ar To Kungu.
Par tiem, kas aizgājuši, būdami mierā ar savējiem -
tiem, kuri bija ap viņiem.
Mums ir jālūdz Dievs.
Un jālūdz,
lai mēs būtu arvien tuvāk
savam Radītājam.
Pacelsim rokas! Visi kopā.
Un domāsim par gaismu!
Mēs lūdzam Tevi, Kungs:
dod mieru tiem, kas aizgājuši.
Un mieru...
tiem, kas esam šeit,
ar ilgošanos gaidot, kad aicināsi
savos apskāvienos.
Slava Dievam!
- Alleluja! - Alleluja...
Brāļi, māsas,
jūs visi,
ejiet ar Dievu!
RAMONS
Ejiet ar mieru!
Lai laba diena! Paldies.
- Kā klājas, brāli? - Labi. Paldies.
Sveika!
Sveiks!
Vai tev viss labi?
Jā.
Jā, viss labi.
Es nez cik reižu esmu zvanījusi bērniem un Ramonam, bet neviens neatbild.
Ak tā.
Mācītāj, atvainojiet!
Gribēju pakonsultēties.
Jā. Tūlīt. Pēc mirklīša. Vai pagaidīsiet tur?
Paldies.
Nezinu. Tas nospiež man sirdi.
Nezinu, ko lai tev saku vai kā paskaidroju, bet...
Klau, varbūt tu... jau ej un es iešu, tiklīdz varēšu?
Labi. Padošu tev ziņu, ja ko uzzināšu.
Labi.
Jā.
Neuztraucies! Gan viņi piezvanīs.
Mācītāj, atvainojiet! Varat uz brītiņu?
Protams. Kas par lietu?
Gribējām pajautāt, vai varam atvest savu māsasdēlu.
Mazliet garšas Un mazliet kustības
Tā - visu laiku
Ietves te labas Visā šai rajonā
Visā šai geto Tā ir
...informācija par avāriju
- pie Olivosas stacijas uz 12. līnijas. - Labdien!
- Don Antonio! - Kungs!
...tilts sabruka,
un divi vagoni uzkrita uz automašīnām, kas brauca pa...
Saki, ka viņi ir tur?
Jā. Varbūt tagad vairs nav, bet noteikti bija.
Vai tad tā nebija viņu pēdējā reize tajā mašīnā?
- Jā... - Nu re!
Gan jau izspieda visu no pēdējās dienas,
izbaudot tās emocijas un tādas lietas.
Nē, nē.
Ja Hulito un Marigabija nebūs skolā, viņus izmetīs.
Nuja.
Zini ko?
Iešu paskatīties, vai Hulito ir skolā.
Iešu līdzi.
- Nē. Nevajag. - Tā. Nu, nu, nu!
Zinu, ka dusmojies uz mani par to dienu, bet pietiek.
- Nē. - Labi? Vēlāk to izrunāsim.
Mečita, paliec par atbildīgo.
- Kaut ko panest? - Nē, nevajag.
- Drīz būšu atpakaļ, ja? - Jā, kundze.
- Visu labu! - Jauku dienu!
Tieši tā. Skan labi.
Zini, kurš man likās baigi labais?
- Tas Marīns. - Marinass.
Kā sviežas, Krisa?
Ei, tā ir Krisa!
Uz kurieni tu?
- Tikko piecēlāties vai ejat gulēt? - Kā iet?
Vai Markuss tevi atkal uzmeta ātrās palīdzības dēļ?
Vienalga.
- Sadevi viņam kārtīgi? - Nekas nav noticis. Viss kārtībā.
- Uz kurieni ejat? - Uz Cypher paskatīties, kurš tur ir.
Vispār rīt mēs iesim uz studiju. Ja gribat, varat uz brīdi atnākt.
Pasaki Markusam, ja?
Laimīgi!
- Degunu gaisā! - Čaviņa!
Atā, Krisa! Lai veicas!
- Atā! - Čau, mazais!
- Redzēji? - Kā saka, dzīvē - kā pa viļņiem.
Ramon, Markus! Dzirdat?
Starp Olivosas un Tesonko. Nopietni ievainojumi uz metro tilta.
Vajag vairāk vienību.
Vajag vairāk ātro palīdzību. Tagad. Vai dzirdat?
Vajadzīgas visas ātrās palīdzības. Vai jums viss kārtībā?
Apstipriniet, ka dzirdat. Ramon!
Ramon, vai dzirdi?
Tēti!
Brāli un māsa!
Vai jūs tur esat?
Es nesaņemu jūsu signālu...
Ra...
Ramon, vai dzirdi...
Tēti! Brāli un māsa!
Kā jums ir?
- Tēti! - Hulito!
Tēti!
Te.
Vai tev viss labi?
Jā.
Marigabij!
Meitiņ, tev viss labi?
Vari pakustēties?
Jā.
Viņš taču nav miris, ko?
Pārbaudi!
Ir dzīvs.
Markus, tev viss labi?
- Kas notika? - Nerunā!
Krisa...
Nē.
Nerunā, Markus! Mierīgi, dēls!
Mums ātri jātiek no šejienes ārā.
Atbrīvo Markusu, Hulio!
Man jābrauc pie Krisas.
Kas notika?
Viens, divi, trīs.
Kārtībā.
Hulito!
Paskaties, kas ir ar Marigabiju.
Labi.
Kā viņai ir?
Viņa ir bezsamaņā.
Patausti pulsu!
Marigabij!
Marigabij, atbildi!
- Kas notiek? - Atbildi!
- Marigabij! - Kas viņai ir?
Ir dzīva.
Bet viņa asiņo.
Asiņo? No kurienes?
No muguras. Viņa ir ievainota. Nezinu.
Mīļā, kas tev ir?
Man kaut kas iedūrās mugurā, bet nu tas ir ārā.
Ko man darīt?
Pārsējus!
Hulio, pasaki, kas viņai ir.
- Pārsējus! - Nezinu.
Izskatās slikti.
Notikusi liela avārija...
- Braucam pie Ramona! - ...uz Mehiko metro 12. līnijas.
- Neticami! - Sabrukusi tilta daļa...
Braucam!
Kas notika?
Nekas. Hulito nav atnācis uz skolu.
Izsauca viņa draudzenīti, bet arī viņa neko nezina.
Tas ir ļoti savādi.
Pa radio to vien stāsta, ka pilsēta ir apstājusies metro avārijas dēļ.
Ir šausmīgi daudz ievainoto.
Mīļā, paskaties uz mani!
Vai domā, ka Tamajo laistu garām tādu izdevību?
Viņi man teica, ka tas ir pēdējais brauciens. Un es viņiem ticu.
Nu labi, bet tava ģimene ir banda, kas atkarīga no adrenalīna, mīļā.
Viņi ne par kādu naudu neatteiksies no tās mašīnas.
Tev to vajadzēja zināt. Galvenais - tev nevajag
- tik ļoti uztraukties, un gan jau... - Nē. Ramons man apsolīja.
Un ko atkarīgie dara, mīļā?
Ko atkarīgie dara?
Sola un sola to, ko nespēj izpildīt.
Es to zinu, un arī tu to zini. Es pats biju atkarīgais,
un, pateicoties Dievam, atveseļojos.
Lai būtu, kas būdami, bet viņi ir mana ģimene.
Jā. Tas ir skaidrs.
Bet skaidrs ir arī tas, ka viņiem vajag palīdzību.
Un tā ir jāmeklē viņiem pašiem.
Ja viņi būtu aizbraukuši uz metro, tad būtu man pateikuši.
Esmu pārliecināta - kaut kas ir atgadījies. Saproti?
Nu skaidrs, ka atgadījies.
Viņi ir padevušies savai atkarībai, dārgā.
Un viss. Un tā tas ir.
Un tā tas būs arī turpmāk, ja?
Kamēr viņi nemeklēs risinājumu, citādi nebūs.
Es viņus vienreiz jau pametu,
un tas vairs neatkārtosies.
Bet...
Tu aizgāji tāpēc, ka tur vairs nebiji laimīga,
tāpēc, ka tev bija vajadzīga izaugsme,
- jaunas sajūtas... - Jā. Nav vajadzības to atkārtot.
Sveika!
- Esmu ļoti uztraukusies. - Brauksim!
Nevaru atrast savus bērnus.
Vai tu ko zini?
Mums jātiek ārā, Ramon!
Mums jātiek...
- Mierīgi! - Palīdzi!
Mierīgi, mierīgi!
Mums tas neizdosies.
Tev ir bērns, par kuru jārūpējas.
Mēs tiksim laukā.
Māsa!
Daktere!
Kā mums tur aizmugurē ir?
Pā, mums jāsauc ātrā palīdzība.
Mierīgi, meitiņ! Nekliedz!
Mierīgi!
Kā ir tev?
- Vai sāp? - Kas?
Galva.
Tas? Nē, nieks. Mierīgi!
Nekustini mani!
Tā var kļūt vēl sliktāk.
Hulito...
Mēs no šī izkulsimies, ja?
Ir bijis arī sliktāk.
Sliktāk kā tagad - nekad.
Mans mobilais.
Sameklē!
Re, kur ir.
Kaut paceltu!
Karmeniņ, te Hulio Tamajo.
Mums vajag ātros. Mums avārija.
Kur jūs esat, Hulio?
Marigabij, kur esam?
Nezinu.
Ei, jūs priekšā! Kur esam?
- Braucām pa galveno ielu. - Braucām pa galveno.
- Nosūti koordinātas! - Jā.
Bļāviens, kā sāp!
Uz galvenās ielas. Aizsūtīšu koordinātas, Karmeniņ.
Hallo!
Velns parāvis!
Nezinu, vai nosūtījās.
Nav mājās. Skaidrs, ka nav mājās.
Tā ātrā palīdzība!
Tā stulbā ātrā palīdzība!
Atceros, kā aizgāju no šīs mājas.
Es nespēju skaidri domāt.
Man likās, ka es smoku.
Biju pārņemta.
Baidījos, ka kļūšu par briesmīgu cilvēku.
Todien bērni jau bija aizgājuši uz skolu
un Ramons bija aizvedis mašīnu pie mehāniķa,
tāpēc es biju viena.
Atkal.
Daudz nedomādama,
iemetu mugursomā dažus apģērba gabalus un aizgāju,
nesakot nevienam ne vārda.
Pēc tam iepazinos ar tevi.
Un tu man palīdzēji dzīves grūtākajā brīdī.
Arī tu man daudz palīdzēji, mīļā.
Tikai tagad viss ir pavisam citādi.
Tagad esmu ne tikai es. Esmu es un mana ģimene.
Ieskaitot Ramonu.
Jā, zinu, ka neesi sajūsmā, bet tā ir.
Lai gan patiesībā man patiktu, ja mēs varētu dzīvot visi kopā.
Kad iepazināmies, tu biji viena, Letij.
Un jā - man tas viss ir šoks.
Esmu centies...
izskatīties apmierināts
un izlikties, ka nekas nav noticis,
bet man ir sāpīgi redzēt tevi šādu.
Redzu, ka esi uztraukusies. Tas ir labi, ka par ģimeni uztraucies
un viņus reizi pa reizei satiec, bet...
Esmu vientuļnieks, un tu to zini, un...
Nezinu. Tad mājās nebija neviena,
- un tagad ir visi tie cilvēki. - Tagad esam mēs visi.
Un domāju: ja gribēsi vēl būt ar mani,
tev tas būs labi jāpārdomā.
Es tevi ļoti mīlu, Letij.
Es tevi arī mīlu.
Ļoti.
Bet, ja liec man izvēlēties,
es palikšu pie saviem bērniem.
Kaut arī viņi ir atkarīgie.
Sveika!
Ko? Kur?
Kā viņiem ir?
Labi, labi.
Braucu uz turieni.
- Viņi cietuši avārijā. - Nolādēts!
Viņa nezina, kā viņiem ir.
Sūdi.
Sūdi, sūdi.
Kas notiek, Marigabij? Kas tev ir?
Neaizmiedz!
Marigabij, neaizmiedz!
Neaizmiedz!
- Mosties, meitiņ! - Neaizmiedz!
- Daktere! - Marigabij!
Neaizmiedz!
Man viss būs labi, ja?
Nomierinies!
Man viss būs labi, ja?
Jā, bet neaizmiedz!
Marigabij!
Ei!
Palīgā!
Dabūjiet mūs laukā!
Dabūjiet ārā!
Dabūjiet mūs ārā!
Māsai ir ļoti slikti.
Atvainojiet!
- Jūs jau apskatīja, ja? - Jā.
- Atvainojiet, pārbaudīšu. - Labi.
Viss labi? Vai drīkstu apskatīt pārsēju?
Tas nesāpēs, ja?
Jā, viss ir ļoti labi.
Ļoti labi. Paskatīšos...
Perfekti.
Drīz jūs ielaidīs.
- Paldies, dakter! - Atvainojiet!
Ievesti vēl četri, kas cietuši metro avārijā.
Visi smagā stāvoklī.
Dakter...
Esat vajadzīgs operāciju zālē. Vēl viena vēdera operācija.
Orgānu bojājums.
Labi. Tūlīt iešu.
Metro ar mani bija meita. Kur viņa ir?
Viņai bija zilas bikses.
Mašīna ir tur.
- Ak dievs! - Letij!
Ak dievs!
- Letij! - Kundze, nē!
- Stāt! Uz kurieni? - Laidiet garām!
- Laidiet! - Viņa ir ar mani.
- Esat ģimenes locekļi? - Jā.
- Tā ir mana ģimene! - Jā. Ei! Letij, mīļā!
Letij, nomierinies!
- Uz kurieni viņus aizveda? - Kur viņi ir?
- Kur ir? - Mēs nezinām.
Viņus aizveda vairākas mašīnas.
Bet divi bija smagā stāvoklī. Lūdzu, ejiet prom no šejienes!
Labi, jā. Mēs ejam.
Nāc, mīļā! Būs labi.
- Nāc, mīļā! Nomierinies, ja? - Kur ir Hulio? Kur viņi ir?
- Man viņi jāatrod. - Jā.
Atradīsim. Nomierinies! Būs labi.
Tev jānomierinās.
Ja nu es noģībstu, piefiksējiet!
Penetrējošs retroperitoneāls ievainojums kreisajā pusē,
ko izraisījis iedūries priekšmets.
Trieciena trauma. Iespējams nieru bojājums.
Mieru!
Asiņu zudums - aptuveni 0,5 litri.
- Alerģiju nav... Zāles nelie... - Tā, tā. Mierīgi!
Vajadzēs asinis un operāciju zāli.
Asinis - A pozitīvas.
- Kā jūties? - Labi, bļāviens!
- Laidiet! - Mieru!
Bet man vajag uzlādēt mobilo.
Vistuvāk ir Pilara klīnika.
Tās būtu 15 minūtes.
- Labi? 15-20 minūtes. - Sveika!
Jā.
Viņi ir... Jā, tepat esam.
- Centrālā slimnīca. - Centrālā.
- Labi. - Centrālā slimnīca.
- Labi. Jā. - Centrālā slimnīca.
- Jā, man labi. - Centrālā... slimnīca.
- Labi. Paldies, mīļā. Paldies. - Labi.
Tā...
Markuss un Ramons ir Centrālajā slimnīcā.
Perfekti. Tā ir 20 minūšu braucienā.
Viņa noskaidros, kur ir Marigabija un Hulito.
Labi. Perfekti. Paskatīšos ceļu.
- Mammu! - Hulito! Mīļais!
- Mamm... - Jā?
- Esam Almendrosas klīnikā. - Almendrosas...
Kā jums ir, mīļais?
- Turamies. - Cik labi! Tiešām?
Jā, mammu.
Cik labi!
- Man tūlīt izlādēsies baterija. - Es tūlīt braukšu.
- Var pārtrūkt. - Neuztraucies, mīļais!
Es būšu. Es būšu, dārgais.
Uz kurieni vispirms?
- Pie Marigabijas un Hulito. - Labi. Uz Almendrosu.
- Braucam! - Jā.
Viss, viss.
Ir...
tiešām paveicies...
ka nav skarts neviens vitālais orgāns.
Tātad tas nav nekas steidzams.
Patiešām?
Pagaidām esam pieprasījuši asinis pārliešanai.
Mūsu ķirurgs ir ceļā, lai veiktu tev ķirurģisko tīrīšanu.
Cik drīz viņš būs te?
- Kā ir tev? - Labi. Tikai mazliet sāp kakls.
Nekas nav redzams,
bet es tomēr likšu uztaisīt rentgenu.
- Katram gadījumam. - Jā.
Tūlīt atgriezīšos.
- Tas ķēms neko nejēdz. - Zinu.
Lūdzu - telefons.
- Jā, paldies. Jā. - Ir uzlādēts.
Tie ir Tamajo.
Autoavārija.
Mieru, Ramon! Mēs par tevi parūpēsimies.
Pacients ar galvaskausa lūzumu.
Bijušas sirds un asinsvadu problēmas.
- Otrs pacients ar augšžokļa lūzumu. - Vai ko zināt par bērniem?
- Viens, divi, trīs. - Noskaidrosim.
Tā. Ievedīsim jūs iekšā, un gaidīsiet ārstu.
- Viņu nevediet! - Ejam. Aiziet!
Viņš ir ar mani. Ramon, man jāpiezvana Krisai.
Tā, ejam!
Izskaties baigi, tēt.
Centies nerunāt! Man viss labi.
Mierīgi!
- Kas notika, Ramon? - Vediet abus Tamajo!
Man jāpiezvana Krisai.
- Neatbild? - Pacel!
Aizsūtīšu balss ziņu.
Ātri!
Nu!
Raul...
Es cietu avārijā.
Esmu Almendrosas slimnīcā.
Penetrējošs retroperitoneāls ievainojums kreisajā pusē.
Domāju, ka orgāni nav skarti,
bet tie idiņi pat nezina, kad atbrauks ķirurgs.
Nezinu, ko lai tev saku.
Lūdzu, palīdzi man!
Lūdzu!
Man bail.
Viss.
- Apskatiet, lūdzu, manu dēlu! - Labi.
Paskatīšos.
Tā.
Te sāp?
Un te?
Kad runā?
Izskatās, ka ir lauzts žoklis.
Būs jāgaida sejas un žokļu ķirurgs.
Paliec tepat! Kāds tevi aizvedīs uz rentgenu.
Tā ir vienkārša operācija. Neuztraucies!
- Dakter! - Jā?
- Vai paliks rēta? - Ko?
Rēta.
Nē, procedūru veic no mutes iekšpuses. Neuztraucies!
Nu tiešām, Markus!
Tagad tev svarīgākais ir rēta.
Bet nē. Tev taisnība.
Esam skaisti. Mums jāuzmanās.
Beidz, Ramon!
Sandra, nezinu, kā lai tev pateicos.
Nav jāpateicas. Tu zini, ka te tev vienmēr būs mājas.
Liels paldies.
Parūpējies par sevi, mīļā!
Neļauj pret sevi vairs tā izturēties, dzirdi?
Vari neuztraukties.
- Uzvedies labi! - Tu arī.
- Lai Dievs tevi svētī! - Rozij, uz tikšanos!
Atā, mīļie! Paldies par visu. Lai jums veicas, ja?
- Visu labu! Un paldies. - Laimīgi, Krisa!
Tā. Skatīsimies, kur viņi ir.
Tā. Tur nav. Tur arī.
- Marigabij! - Paskatīšos te.
Marigabij!
- Marigabij, Hulito! - Tur arī nav.
Ak dievs!
Hulito!
Ak dievs! Dēliņ!
- Kā tu jūties? - Labi.
Meitiņ, esmu te. Esmu te.
- Man ļoti sāp. - Esmu te. Jā.
Es palikšu pie viņiem. Tu brauc pie Markusa un Ramona!
Esi tik labs, ja? Man jāzina, kā viņiem ir.
- Jā. Jā, jā. Labi. - Paldies.
Letij, ja kas, tu man zvani, ja?
Jā. Paldies.
Atbildi, Kristīna!
Nolāpīts!
Neuztraucies, dēls! Kad tiksi laukā, viņu sameklēsi.
Nesaprotu, kāpēc viņa neatbild.
Man jāizstāsta, ka mums bija avārija.
Beidz uz sevi skatīties!
Ārsts taču pateica, ka rētas nebūs.
Galvenais, ka viss būs labi.
Beidzot jūs atrodu.
- Kā jums ir? - Ko tu te dari?
Kur ir Letija?
Letija ir pie Marigabijas un Hulito. Viņiem viss kārtībā.
Marigabija gulēja.
- Varbūt lauzts kāds kauls, bet ir labi. - Jums jāiet prom.
- Kas ar māsu ir? - Nē, esmu piederīgais.
- Tad atnāciet parakstīt dokumentus. - Lūk, kur Marigabija ir?
Labi. Jā.
- Viņa ir Almendrosā. Ir labi. - Almendrosā? Nolādēts!
- Parakstīšos un atnākšu. - Un Krisa?
- Vai Krisu neredzēji? - Iesim!
Viņi jādabū no turienes ārā.
Tev man jāpalīdz dabūt kaut ko pret sāpēm.
Bet ko lai daru?
Aizej...
uz zāļu noliktavu
un atnes jebkādu opiātu, ja?
Fentanilu
vai oksikodonu, vai...
morfīnu, vai hidromorfonu. Labi?
Ātri!
Hulio!
Kur tu ej?
Mīļā!
Elpo, mīļā! Elpo!
- Mamm! - Jā?
Mašīna ir lupatās, ja?
Par to sasodīto mašīnu tagad ir jāuztraucas vismazāk, ja?
Mieru, mīļā! Medmāsa teica, ka ārsts jau brauc.
Viņš drīz būs klāt.
- Viņš drīz būs klāt. - Viņš neatbrauks.
Viņš neatbrauks.
Kundze, steidzami!
Divas ampulas morfīna, fentanila, oksikodona, hidromorfona...
Atvaino, kas tu esi?
Mani atsūtīja uzņemšanas ārsts. Kā citādi es to zinātu?
Mums nekā no tā nav.
Kas šī par klīniku!
To vajag manai māsai Marigabijai.
Ei!
- Vai pazīsti Marigabiju? - Jā.
Esmu viņas brālis.
- Hulito? - Bernijs?
- Jā. Kas noticis? - Es tev nosūtīju ziņu.
Viņa ir uzņemšanā.
Bernij, man prieks tevi redzēt.
Šajā klīnikā nekā nav.
- Parunāšu ar kādu, lai tevi apskata. - Nē.
Netērē laiku!
Mamma jau ar visiem runāja. Viņi nezina, kad tas stulbais ķirurgs atbrauks.
Tev mani jādabū prom no šejienes.
Tas ir Rauls.
Iedod!
- Mamm! - Hallo!
Raul, esmu pie Marigabijas Almendrosas klīnikā.
Man ir mašīna. Varu viņu aizvest, jo te neviens neko nedara.
Nē, nekustini viņu! Nekustini! Vai vari dabūt ātrās palīdzības mašīnu?
Labi.
Dodiet ceļu!
Ei!
Lieciet nestuves iekšā!
- Ei! - Braucam pēc nākamā!
Vajag, lai palīdzi aizvest vienu pacienti.
- Nevaram. Daudz darba metro avārijas dēļ. - To vajag Tamajo.
- Kam? - Tamajo! Tu viņu pazīsti, ne?
- Plānu maiņa. - Labi. Ejam!
Sveiks!
Es tūlīt braukšu prom.
Nezinu, kāpēc, bet cerēju, ka...
tu atnāksi.
Domāju, ka tas ir uz labu, Markus.
Mums pilnīgi noteikti ir dažādas prioritātes, un...
es negribu, lai mans bērns izaug ar domu, ka viņam ir mamma,
kas necenšas sasniegt to, ko grib.
Bet negribu, lai tu domā, ka esi man vienaldzīgs. Nē, jo es...
Es tevi mīlu.
Es tevi ļoti mīlu, Markus.
Mēs to plānojām kopā, bet es nevaru tevi ilgāk gaidīt.
Lai tev veicas, ja? Lai tev ļoti veicas!
Es tevi mīlu.
Šis zvans tiks pārsūtīts...
Velns parāvis, Kristīna!
Kas notiek?
Ko tu dari?
Traks esi?
Krisa man atsūtīja ziņu.
Viņa brauc prom.
Tiešām piedod, ja es neesmu tāds, kā gribēji.
Bet ātrā palīdzība nav domāta man, tēt.
Mūzika ir.
Un Krisisa.
Man jābūt kopā ar viņu.
Pasveicini no manis brāli un māsu! Pasaki...
Ramon, man jāiet.
Parūpējies par viņiem!
Es tevi mīlu, dēls.
Paldies, tēt.
Lai tev veicas!
Parakstieties te kā radinieks!
Markus!
Uz kurieni tu ej?
Lūk, ne tagad.
Parūpējies par manu ģimeni, ja?
- Kur viņš iet? - Taksi!
Jā.
Es tūlīt paskaidrošu. Paskaidrošu.
- Jā? - Redziet...
Man jātiek prom.
Prom? Dieva dēļ, Ramon, tevi tikko atveda. Tikko atveda.
Domāju - tev kaut kas nav kārtībā ar galvu. Tas laikam ir ģenētiski.
Vajadzētu pārbaudīties. Varbūt pie vainas kāda hromosoma,
bet tas nav normāli.
- Nav normāli. - Paldies, jā.
Paldies, ka atbrauci.
Tev noteikti to lūdza Letija, bet...
Nu, jā, bet arī es jutu, ka man te jābūt.
Paklausies!
Paldies, ka esi labs pret viņu.
Labi, ka esi ar viņu kopā.
Manis nekad nebija.
Bet, kad...
kad viņa uzzināja par avāriju,
bija gatava no manis aiziet.
Laipni lūgts klubiņā!
Tu tam noticēji?
- Jā? - Tiešām?
Tu tam noticēji.
Es tevi āzēju, vecīt.
Lai tevi mazliet uzmundrinātu.
Klauns, ne mācītājs!
Zini, par ko es uztraucos?
Par Hulito.
Neuztraucies! Viņam un Marigabijai viss ir labi.
Visus pārējos esmu zaudējis,
bet Hulito...
Viņam ātrā palīdzība un ielas patīk tikpat ļoti, cik man.
Negribu, ka viņš paliek viens.
Viņš vēl ir bērns.
Kas ir?
Pēkšņi vairs nevaru paelpot.
Viss labi? Ramon!
Ramon! Pagaidi!
Daktere?
Daktere!
Daktere, daktere!
- Jums tūlīt jānāk šurp. - Es tagad apskatu citu pacientu.
Nē, šis ir daudz steidzamāk.
Runa ir par Ramonu Tamajo. Viņam kļuva grūti elpot.
Es ar viņu runājos.
Vai te pabeigsi?
Nāciet, lūdzu! Tas ir svarīgi. Viņam ir grūti elpot.
Mēs runājām par viņa dēlu un...
viņa dzīvi, un pēkšņi
viņš ķēra pie krūtīm. Es sākumā nesapratu, kāpēc.
- Velns! Ramon! Daktere! - Steidzami vajag palīdzību.
- Palīdziet pacelt viņa galvu! - Galvu?
Ramon! Vai tas var būt infarkts? Viņam pirms pāris mēnešiem bija.
Viņš jāved uz operāciju zāli.
Tā, paskatīšos.
Vai izskatos slikti?
Nē, izskaties labi, kā vienmēr.
Manā slimnīcā jau mūs gaida.
Kad aizbrauksim, veiksim izmeklējumus, lai izslēgtu nopietnus ievainojumus.
Ja viss būs labi, veiksim ķirurģisko tīrīšanu un sašūsim.
- Labi. Mašīna gaida. - Sāpes no 1 līdz 10?
Divdesmit.
- Vai tev kaut kas ir? - Jā.
Roku!
- Kas tas ir? - Morfīns.
Tā. Tūlīt būs.
- Hulito! - Gatavs.
- Es tev neuzticos. - Ja?
Zinu, ka tev ir liels noslēpums.
Velns, nezinu, kāds, bet zinu, ka ir.
Ak zini? Beidz muldēt, Ramon! Tu murgo.
Ja ar mani kaut kas notiks, vai parūpēsies par manu ģimeni?
Kas ar tevi var notikt, ja tevi te kontrolē?
Vai saproti?
Es runāju nopietni, ķēms!
Zvēri!
Zvēri pie Dieva!
Es zvēru pie savas svētās baznīcas.
Bet nekas ar tevi nenotiks. Nezinu...
- Krisisa? - Hallo!
Sveika, mīļā!
Krisisa?
Kristīna, pasaki kaut ko!
Mums bija avārija. Tāpēc es netiku.
Krisisa, atbildi kaut ko!
Mieru! Tiklīdz varēšu, es ar tevi sazināšos, Markus.
Lūdzu, Kristīna! Es nemeloju.
Tu varēsi satikt savu bērnu, kad vien gribēsi. Es apsolu. Tici man!
Skaidrs, ka es tev ticu. Bet tici tu man!
Krisa, es stāvu autoostā. Pasaki, uz kurieni, un es aizbraukšu.
Piedod, ka tā aizbraucu, Markus...
Es tevi ļoti mīlu.
Tev viss būs labi, meitiņ.
Man gandrīz nesāp. Morfīns tiešām iedarbojas.
Uzmanīgi!
- Mēs brauksim ar viņu. - Tu priekšā, es aizmugurē.
Mēs visi tur nesatilpsim.
Kāpēc ne? Tēta mašīnā vienreiz satilpa septiņi.
Braucam!
Pasakiet operāciju blokam, ka braucam.
Sagatavojiet divus maisiņus ar A pozitīvām asinīm pārliešanai!
Bernij, Bernij!
Kā tu jūties?
Patiesībā - izsalkusi.
Smieklīgi, ne?
Kas tev te šķiet smieklīgi?
Es jūs ļoti mīlu. Tiešām. Tiešām ļoti mīlu.
Jūs esat forši.
- Hulito! - Viņam nesen bija sirds operācija.
- Viņš lietojot daudz zāļu. - Kādas?
- Varu noskaidrot. - Vai viņam ir alerģijas?
- Arī to es nezinu. - Dakter, sirds apstāšanās.
Sirds apstāšanās?
- Jums jāiet prom. - Sākam sirds masāžu.
- Jums jāiet prom. - Trīs, viens tūkstotis...
- Nāciet! - ...pieci, viens tūkstotis.
- Ejam! - Sagatavojiet epinefrīnu!
- Jā. - Sagatavojiet defibrilatoru!
Alerģijas...
Alerģijas un zāles. Alerģijas un zāles.
Alerģijas un zāles.
- Lūk! - Letij, mīļā!
Ramonam taisīs operāciju.
Ak dievs!
Bet kas notika?
Viņam ir slikti ar sirdi. Domāju - tas pats, kas iepriekš.
Nezinu.
Kā Ramons jūtas?
Taisnību, Lūk!
Letij, Ramonam nav labi.
Kungs!
Bezsamaņā.
Pulsa nav. Zilais kods.
Sākt kompresijas! Viens, divi, trīs.
Turpināt kompresijas! Viens, divi, trīs, četri, pieci, seši, septiņi...
Tagad zināt, kā tas ir.
Nu, kad redzēsiet ātrās palīdzības mašīnu un jums ienāks prātā doma,
ka tajā noteikti nevienu neved,
labāk padomājiet par to, kas notiek tur iekšā.
Par tiem, kas ievainoti guļ uz nestuvēm,
un tiem, kas brauc pie stūres un arī reizēm ir ievainoti.
Viņus ievaino solījumi, kurus viņi nespēj izpildīt, cilvēki, ar kuriem jācīnās,
un varbūt kāda cita neizlēmīgā sirds.
Tulkojusi Inguna Puķīte