Hör ni mig?
Det finns allvarligt skadade personer på högbanan.
Räddningslag, ambulanser och brandmän är på väg.
En balk gav vika på 12:ans linje, och två vagnar föll ner.
All räddningspersonal och polisen är på väg dit.
Ramón, hör du mig?
Jag vet att det är sista kvällen, men...
...de behöver mycket hjälp.
För man borde inte se döden som något permanent.
Nej. För det är inte det.
Vetenskapen säger så.
Våra vetenskapsmän har bevisat det.
Materia kan bara förändras.
Inget upphör någonsin att existera.
Våra kroppar förändras, dag för dag, månad för månad,
men det finns något visst som förblir oförändrat.
Och det är livet självt.
Det slår döden.
Som en ljusstråle genom det stora mörkret, som lyser upp allt omkring sig.
Om vi har funnit nåd inför Gud...
...så förvandlas vi till dessa ljusstrålar...
...som Han kommer att ta med sig...
...i all evinnerlighet.
INSPIRERAD AV DOKUMENTÄREN NATTENS ÄNGLAR
- God morgon. - God morgon.
Om du signerar det här så skriver vi ut dig.
Hört nåt av Tamayos?
Nej, hur så?
- Det var en hemsk tågolycka, så de är nog... - Troligtvis där.
Har Marcus varit här?
- Ska jag hälsa honom nåt? - Nej, det är bra, tack.
- Räckte det så? - Ja.
- Tack ska du ha. Vi ses. - Ha det.
Och om livet här på jorden upphör så är det okej.
Vi kommer bara närmare vår skapare!
Vi kommer att lida mycket mindre då.
Enligt Matteusevangeliet 4:20...
Vi skall inte sörja dem som har gått bort i Herrens nåd,
eller som gått bort i frid med sina nära och kära,
dem som en gång omgav dem.
Vi måste verkligen be.
Och be!
Så att vi kan komma närmare vår skapare.
Ta varandras händer. Allihopa.
Och låt oss tänka på ljus.
Vi ber dig, Gud, att låta dem som gått bort vila i frid,
samt om frid till dem som finns kvar och väntar på din gudomliga kallelse...
...och på din famn.
Prisa Gud!
- Halleluja! - Halleluja.
Mina bröder och systrar.
Mina syskon.
Gå med Gud.
Gå i frid.
Och ha en fin dag. Tack.
Hallå där.
Hej.
Är allt bra?
Ja, allt är okej.
Jag har försökt nå Ramón och barnen, men ingen svarar.
Pastorn. Ursäkta, men jag ville rådfråga dig om nåt.
Jag kommer strax. Kan du vänta där borta? Tack.
Jag vet inte. Det är som en tyngd på mitt bröst.
Jag vet inte hur jag ska förklara.
Du kan väl gå, så kommer jag så snart jag kan.
- Okej då. Jag säger till om jag hör nåt. - Okej.
- Då så. - De hör nog av sig snart.
- Har pastorn en minut över? - Visst. Vad är det som står på?
Vi ville fråga om vi får ta med vår brorson...
...mer information om olyckan
- vid Olivos station på linje 12. - God eftermiddag.
Brons kollaps ledde till att två vagnar föll ner på fordon...
Tror du att de är där?
Kanske inte nu längre, men det var de säkert.
Var det inte deras sista natt?
- Ja. - Där har vi det ju!
De försöker bara suga ut det sista av det.
Nej, nej...
Om Julito eller Marigaby skolkar igen så åker de ut.
Det stämmer ju.
Vet du vad? Jag går till skolan och letar efter Julio.
Vi går. Kom.
- Du behöver inte... - Sluta nu.
Jag vet att du fortfarande är arg på mig.
- Nej. - Men vi kan prata om det sen.
Tar du över en sväng?
- Ska jag bära nåt? - Jag klarar mig.
- Jag är snart tillbaka. - Okej.
- Hej då. - Ha det.
Vet du vem som också brukar spela in bra grejer?
- Den där Marín. - Marinas.
Läget, Cris?
Det är ju Cris!
Vart är du på väg?
- Är ni på väg ut eller hem? - Läget?
Dissade Marcus dig igen för ambulansen?
Det är lugnt.
- Behövde du läxa upp honom? - Nä, allt är bra.
- Vart är ni på väg? - Se vilka som hänger vid cyphern.
Vi är faktiskt i studion imorgon om ni två vill komma förbi.
Hälsa Marcus, okej?
Ha det.
- Upp med hakan. - Ha det bra, Cris.
Hej då.
- Vad skum hon verkade. - Ja, vad var det med henne?
Ramón, Marcus? Hör ni mig?
Mellan Olivos och Tezonco. Allvarligt skadade på högbanan.
Vi behöver mer hjälp.
Det behövs fler ambulanser, snarast. Hör ni mig?
Vi behöver alla tillgängliga ambulanser. Är allt okej?
Kan ni bekräfta att ni hör mig? Ramón! Hör du mig?
Pappa!
Brorsan!
Är ni där?
Jag hör er inte...
Ra... món.
Hör du mig?
Pappa? Någon?
Hur gick det?
- Pappa! - Julito.
Pappa!
Här.
Gick det bra?
Ja.
Marigaby?
Gick det bra, gumman?
Kan du röra dig?
Ja.
Han är väl inte död?
Titta till honom.
Han lever.
Marcus, hur gick det?
- Vad hände? - Prata inte.
Cris...
Nej.
Försök inte prata. Lugn bara.
Vi måste ut härifrån snarast.
Spänn loss Marcus, Julio.
Jag måste hitta Cris.
Vad hände?
Ett, två, tre.
Såja.
Julito...
Titta till Marigaby.
Okej.
Hur mår hon?
Hon är medvetslös!
Ta pulsen på henne.
Marigaby!
Marigaby, vakna då!
- Vad händer? - Vakna!
- Marigaby! - Hur mår hon?
Hon lever!
Hon blöder.
Blöder hon? Var då?
Hennes rygg är skadad. Jag vet inte riktigt.
Vad är det, gumman?
Jag fick nåt i ryggen, men jag tror det är ute nu.
Vad ska jag göra?
Förband.
Julio, vad är det med henne?
- Förband. - Jag vet inte. Det ser inte bra ut.
En stor olycka på linje 12...
Kör hem till Ramón.
Helt otroligt.
Kör.
Vad är det?
Julito kom inte till skolan idag.
Inte ens hans lilla väninna vet något.
Det är för konstigt!
Radion har inte slutat prata om att hela stan har kollapsat.
Och det finns en mängd skadade.
Titta på mig.
Tror du att de skulle missa ett sådant tillfälle?
Men de sa att det var sista gången! Och jag tror på dem.
Men älskling, din familj är ett gäng adrenalinknarkare.
De kommer att dö i den där ambulansen.
Det vet du ju redan. Oroa dig inte för mycket,
- kanske de... - Nej. Ramón lovade.
Och vad gör beroende människor?
Vad gör de?
De bara lovar och lovar saker.
Du vet det lika väl som jag. Jag var också missbrukare.
Tack gode gud att jag blev frisk.
Kalla dem vad du vill, men de är ändå min familj.
Ja, det är en sak som är säkert.
Men jag är också säker på att de behöver hjälp.
Och de måste fixa det själva.
Hade de åkt till tunnelbanan så hade de sagt nåt.
Jag vet att nåt är fel. Förstår du inte?
Det här är vad som hände...
Deras beroende tog överhanden.
Det är bara som det är. Och det är så det kommer fortsätta.
Tills du löser problemet, alltså.
Jag har redan övergett dem en gång. Jag gör det inte igen.
Men...
Du stack för att du sa att du inte kände dig bekväm där längre,
- att du behövde nåt nytt, ta nya steg... - Du behöver inte påminna mig.
Vännen, jag är jätteorolig över nåt.
Jag hittar inte mina barn. Har du hört nåt?
Vi måste ut härifrån.
Vi måste ut häri...
- Lugn. - Hjälp mig.
Lugn bara.
Vi kommer inte klara oss.
Du har ju ett barn att ta hand om.
Vi kommer klara oss.
Doktorn!
Hur går det där bak?
Vi måste ringa efter ambulans.
Lugn. Försök att inte skrika.
Lugn bara.
Hur gick det för dig?
- Har du ont nånstans? - Va?
- Ditt huvud. - Nä, det är inget. Oroa dig inte.
Flytta inte på mig.
Det kan göra det värre.
Julito...
Vi kommer att klara det här, okej? Vi har varit med om värre.
Inte värre än det här.
Min mobil.
Hitta den.
Här är den.
Snälla, svara.
Carmencita! Julio Tamayo.
- Vi behöver en ambulans. Vi krockade! - Var är ni?
Var är vi?
Jag vet inte.
Ni där framme, var är vi?
- Vi hade passerat huvudgatan. - Vid huvudgatan.
- Dela din plats. - Fan, vad det gör ont.
Vid huvudgatan. Jag delar vår plats.
Hallå?
Helvete då.
Jag vet inte om den delades.
De är uppenbarligen inte hemma.
Den där ambulansen.
Den där satans ambulansen.
Jag minns när jag stack härifrån.
Jag kunde inte tänka klart.
Det kändes som om jag drunknade. Det blev för mycket.
Jag var rädd för att bli en hemsk människa.
Den dagen hade barnen gått till skolan och Ramón var hos bilmekanikern,
så jag var ensam hemma, igen.
Utan att fundera närmare på saken
packade jag några tröjor i en ryggsäck och stack.
Utan att berätta för nån.
Jag träffade dig strax därpå.
Och du hjälpte mig genom den svåraste tiden i mitt liv.
Men du hjälpte mig med, älskling.
Allt är bara så annorlunda nu.
Nu är det inte bara jag, det är jag och min familj.
Det inkluderar Ramón.
Jag vet att det inte är kul, men det är som det är.
Även om jag gärna hade sett att alla kommer överens...
Jag träffade bara dig, Lety.
Så det här kommer som en chock.
Jag har försökt att hålla skenet uppe och spela oberörd, men...
Men jag hatar att se dig så här.
Jag kan se att du oroar dig, och det är klart att du gör det,
och det är kul att ni ses så ofta, men...
Du vet ju hur tillbakadragen jag är.
Och att gå från att vara ensam hemma
- till att ha huset fullt... - Vi kommer som paket nu.
Och om du vill vara med mig så borde du reflektera över det.
Jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig med.
Massor.
Men om du tänker tvinga mig välja,
så väljer jag mina barn.
Hur "beroende" de än må vara.
Hej, vännen.
Va? Var då?
Hur mår de?
Jag kommer.
- De var med om en olycka. - Helvete!
Hon vet inte hur de mår.
Fan också.
Vad är det, Marigaby? Vad är fel?
Somna inte!
Somna inte.
- Vakna! - Somna inte.
- Doktorn! - Marigaby!
Somna inte.
Jag kommer att klara mig. Lugn bara.
Jag kommer att klara mig.
- Ja, men somna inte! - Titta bara.
Marigaby!
Hjälp! Få ut oss härifrån!
Få ut oss härifrån!
Min syster är svårt skadad!
Ursäkta.
- Nån har tittat på dig redan, va? - Ja.
Ursäkta, får jag se?
Ser bra ut. Får jag kolla bandagen?
Det gör inte ont.
Allt ser bra ut. Få se...
Perfekt.
Nån släpper snart in er.
Ursäkta.
Fyra nya patienter från tunnelbaneolyckan. Alla i kritiskt tillstånd.
Doktorn, du behövs på kirurgiska. Ännu en magoperation.
Med organskador.
Okej, jag kommer.
Min dotter var med mig i T-banan. Var är hon? Hon hade blåa byxor på sig.
Där är ambulansen.
- Herregud. - Lety!
Herregud.
- Lety! - Det är avspärrat!
- Vart är du på väg? - Släpp förbi mig.
- Släpp förbi mig! - Hör ni till familjen?
- Det är min familj! - Lety, lugna ner dig.
- Vart fördes dem? - Var är de?
- Vi vet inte.
De åkte i olika ambulanser.
Men två av dem var illa däran. Ni måste gå nu.
Okej, vi går.
Seså, älskling.
- Lugna ner dig. - Var är de? Jag måste hitta dem.
Vi ska hitta dem. Lugn bara.
Du måste lugna dig.
Om jag svimmar, notera:
genomträngande skada till vänster.
Orsakat av ett vasst föremål.
Högenergitrauma. Potentiell njurskada.
Lugn.
Blodförlust: cirka en halvliter.
- Inga allergier. Inga medici... - Såja. Lugn.
Jag kommer att behöva blod och en operationssal.
Min blodgrupp är A+.
- Hur mår du? - Bra, för fan. Släpp mig!
Jag behöver bara en mobilladdare.
Den närmaste kliniken är Pilar. Den är 15 minuter bort.
- Okej? 15–20 minuter. - Hallå?
Ja.
På... Ja, vi är nära.
- Centralsjukhuset. Okej. - Centralsjukhuset...
Okej. Ja, jag mår bra.
Okej. Tusen tack.
Då så...
Marcus och Ramón är på Centralsjukhuset.
Perfekt. Bara 20 minuter bort.
Hon försöker ta reda på var Marigaby och Julito är.
Perfekt. Låt mig kolla kartan...
- Mamma? - Julito, gubben.
- Mamma? - Ja?
- Vi är på Almendros klinik. - På Almendros...
Hur mår ni?
- Vi håller ut. - Bra. Är det sant?
Ja, mamma.
Vad bra.
- Mitt batteri är tomt... - Jag är på väg.
- Håll dig bara lugn. - Det kanske bryts.
Jag kommer snart, hjärtat.
Vart åker vi först?
- Till Marigaby och Julito. - Mot Almendros då.
Nej, nej...
Det är...
...en enorm tur...
...att inga vitala organ har träffats.
Vilket betyder att det här inte är ett nödfall.
- På riktigt? - Vi har begärt blod för en transfusion.
Kirurgen är på väg, så vi ska ta och tvätta dig.
När är han här?
- Och hur mår du? - Bra. Lite ont i nacken bara.
Jag ser inget särskilt.
Hur som helst borde vi nog röntga dig.
- Bara ifall att. - Visst.
Snart tillbaka.
- Gubbjäveln vet ingenting. - Jag vet.
Här är din mobil.
- Tack. - Den är fulladdad.
- Det är Tamayos. - Bilolycka här borta!
Lugn, Ramón, vi ska ta hand om dig.
Patient med skallfraktur och tidigare hjärtkärlsjukdom.
- Samt en patient med fraktur i underkäken. - Nåt nytt om mina barn?
- Vi får snart veta. - Gå in, så tar överläkaren snart emot er.
För inte bort honom.
Han kommer med mig. Ramón, jag måste nå Cris.
Du ser för jävlig ut, farsan.
Försök att inte prata. Jag mår ju bra.
- Vad hände, Ramón? - Släpp in Tamayos!
Jag måste ringa Cris.
- Svarar han inte? - Svara.
Skicka ett röstmeddelande.
Skynda dig.
Här.
Raúl...
Jag har varit med om en olycka.
Jag ligger på Almendros.
Genomträngande skada till vänster.
Jag tror inte att nåt organ träffades.
Men de här rövhattarna vet inte ens var kirurgen är, och jag...
Jag vet inte vad jag ska säga.
Snälla, hjälp mig.
Jag är rädd.
Det räcker.
Kan du titta till min son?
Få se...
Okej.
Gör det här ont?
Och det här?
När du pratar?
Du verkar ha en fraktur i underkäken.
Du får vänta på käkkirurgen.
Vänta här, så kommer någon och tar dig till röntgen.
Det är ett enkelt ingrepp. Oroa dig inte.
- Doktorn? - Ja?
- Kommer det att lämna ett ärr? - Va?
Ett ärr...
Ingreppet görs på insidan av munnen, så oroa dig inte.
Är du go i huvet, eller?
Oroar du dig faktiskt över ett ärr?
Men visst, du har nog så rätt.
Snyggingar som vi måste ta hand om oss själva.
För fan, Ramón...
Sandra, jag kan inte tacka dig nog för allt.
Det behövs inte. Du har alltid ett hem här.
Tack.
Ta hand om dig själv, gumman.
- Låt inte det där aset utnyttja dig mer. - Det har jag inga planer på.
- Bär dig åt som folk nu. - Detsamma.
- Gud signe dig! - Vi ses, Rosy.
Hej då, hjärtevännerna. Tack för allt, och ta hand om er.
- Hej då. Och tack. - Lycka till, Cris.
Håll ögonen öppna nu.
Få se... Inte dit. Eller dit.
- Marigaby? - Kolla här kanske. Få se.
Marigaby?
Marigaby, Julito?
Men herregud...
Julito.
Herregud!
- Hur mår du? - Bra.
Jag är här, gumman.
- Det gör så ont. - Såja.
Jag stannar här. Åk till Marcus och Ramón.
Snälla. Jag vill veta hur de har det.
- Ja. Det verkar klokt. - Tack.
- Men ring mig om nåt händer. - Okej. Tack.
Svara då, Cristina.
Satan.
Lugn, grabben. Du hittar henne när vi kommer härifrån.
Jag vet inte varför hon inte svarar.
Jag måste berätta att vi kraschade.
Sluta beundra dig själv.
Läkaren sa ju att det inte lämnar några ärr.
Det viktiga är att du kommer bli bra.
Där är ni äntligen!
- Hur mår ni? - Vad gör du här?
Var är Lety?
Hon är med Marigaby och Julito. De mår bra.
Marigaby låg till sängs.
- Hon kanske bara bröt nåt. - Du får inte vara här.
- Vad har hänt henne? - Jag hör till familjen.
- Perfekt, jag behöver din signatur. - Var är Marigaby?
- De är på Almendros. De mår bra. - Almendros?
- Jag ska bara skriva under. - Och Cris? Såg du Cris?
Vi måste flytta dem.
Du måste ge mig nåt mot smärtan.
Men hur då?
Gå till...
Gå till förrådet och kom tillbaka med vilken opioid som helst.
Fentanyl eller oxikodon eller...
...morfin eller hydromorfon. Okej?
Skynda dig bara.
Julio!
Vart ska du?
Gumman.
Andas bara.
- Mamma? - Ja?
Ambulansen blev kvaddad, va?
Den där plåthögen är inte det viktigaste just nu. Okej?
Såja. Läkaren är på väg.
- Han kommer snart. - Han kommer inte.
Han kommer inte.
Ursäkta, det är akut!
Har du en spruta med morfin, fentanyl, oxikodon, hydromorfon...
Och vem är du?
Läkaren skickade mig från akuten. Vad trodde du?
Vi har inget sånt.
Vad är det här för klinik? Det är till min syster, Marigaby.
Hallå.
- Känner du Marigaby? - Ja. Jag är hennes bror.
- Julito? - Bernie?
- Ja, vad står på? - Det var jag som messade.
Hon är på akuten.
Bernie, kul att ses, kompis.
Det är helt tomt här.
- Jag går och pratar med dem. - Nej.
Slöseri med tid.
Mamma har redan pratat med alla, men ingen vet var kirurgen är.
Ni måste få mig härifrån.
Det är Raúl.
Ge mig den.
- Mamma? - Hallå?
Raúl, jag är med Marigaby på Almendros.
Jag kan köra henne. Ingen tar emot henne här.
Flytta henne inte!
Får ni tag på en ambulans?
Visst.
Akta dig.
Lasta på båren så hämtar vi nästa.
Jag behöver en ambulans till en patient.
- Tyvärr, vi har fullt upp med... - Det är för Tamayo.
- Vem? - Tamayo! Hjälper du oss eller inte?
- Ändrade planer. - Skynda er!
Hej.
Jag åker nu.
Jag vet inte varför jag hoppades på att du skulle komma.
Det är nog för allas bästa.
Vi har så olika prioriteringar, och...
Jag vill inte att mitt barn ska tro att det har en mamma...
...som inte följer sina drömmar.
Jag vill inte att du ska tro att jag inte bryr mig om dig, för att...
...jag älskar dig.
Jag älskar dig verkligen, Marcus.
Vi planerade det här ihop. Men jag kan inte vänta på dig mer.
Ta god hand om dig, okej?
Jag älskar dig.
Ditt samtal kopplas...
- Men vad fan, Cristina? - Vad är det?
Vad gör du?
Har du blivit galen?
Cris ringde mig.
Hon sticker nu.
Förlåt att jag inte levde upp till dina förväntningar.
Ambulansen är inte min grej.
Men musik är det.
Det och Crisis.
Jag måste vara med dem.
Säg hej då till syskonen från mig.
Ramón, jag måste dra.
Ta god hand om dem.
Jag älskar dig.
Tack, pappa.
Ta hand om dig.
Skriv på här under "anhörig".
Marcus!
Vart är du på väg?
Inte nu, Luke.
Men ta hand om min familj.
- Vart ska han? - Taxi!
Alltså... Jag ska snart förklara.
- Okej. - Det är så att de...
Jag måste härifrån.
Kom igen nu, Ramón. Du kom ju precis.
Vad har du för fel i huvudet? Det verkar gå i släkten.
Du borde kolla upp det. Det kanske är nån kromosom, men...
- Det är inte normalt. - Jaja, tack.
Tack för att du kom.
Jag vet att Lety bad dig, men...
Visst, men det kändes också som att jag borde vara här.
Hör här...
Tack för att du tar så god hand om henne.
Det är tur att du finns där.
Jag fanns aldrig det.
När...
När hon hörde om olyckan tänkte hon precis göra slut.
Välkommen i gänget.
Gick du på det?
Seriöst?
Du gick på det.
Jag jävlas bara med dig!
Jag försöker bara muntra upp dig lite.
Så du är både prälle och pajas.
Vet du vem jag oroar mig för?
Julito.
Han mår bra, och det gör Marigaby med.
Jag förlorade alla andra, men...
Men Julito...
Han gillar ambulansen och gatorna lika mycket som jag gör.
Jag vill inte att han ska vara ensam.
Han är ju bara barnet.
Hur går det?
Plötsligt andas jag så dåligt.
Mår du bra? Ramón?
Ramón, vänta lite.
Doktorn?
- Du måste komma med mig. - Jag har en annan patient just nu.
Det här är mer akut.
Tamayo, Ramón. Han har svårt att andas.
- Jag pratade precis med honom. - Kan du ta det?
Snälla, det är viktigt. Han har svårt att andas.
Vi pratade om hans son och hans liv när han plötsligt
grep sig för bröstet och skrämde slag på mig.
- Helvete! Ramón? - Vi behöver hjälp här!
- Hålla i hans huvud. - Huvudet?
Kan det vara en hjärtattack? Han hade en för två månader sen.
Han måste till kirurgiska.
Då så, få se.
Ser det riktigt jävligt ut?
Nej, du är lika vacker som vanligt.
Okej. De väntar på oss vid mitt sjukhus.
När vi kommer dit ska vi först utesluta allvarliga skador.
Om allt är okej, ska vi tvätta och sy ihop dig.
- Ambulansen är här. - Smärta på en skala till tio?
Tjugo.
- Har du nåt? - Ja.
Din hand.
- Vad är det? - Morfin.
Såja.
- Julito. - Klart.
Jag litar inte på dig.
Jag vet att du har en stor hemlighet.
Jag vet inte vad fan det är, men jag vet att du har det.
Om du säger det så. Sluta nu. Du är yr i bollen.
Om nåt händer mig, tar du då hand om min familj?
- Vad skulle hända? Allt är under kontroll. - Hör du det?
Jag pratar med dig, och jag menar det, din pottsork.
Svär.
Svär vid Gud.
Jag svär på min heliga kyrka.
Men inget kommer att hända dig. Jag vet inte...
- Crisis? - Hej.
Hej, älskling.
Crisis?
Cristina, säg nånting då.
Vi krockade. Det var därför jag inte kom.
Var inte så här nu. Säg nånting.
Det är lugnt. Jag hör av mig så snart jag kan.
Men snälla! Det är ju sant!
Du får träffa ditt barn så ofta du vill. Du måste tro mig.
Klart jag tror dig. Men tro mig med.
Jag är på stationen. Säg bara till så kommer jag.
Förlåt att jag måste lämna dig så här.
Jag älskar dig massor.
Du kommer att klara dig.
Jag känner knappt nåt. Det är bra drag i de här.
Försiktigt.
- Vi åker med. - Gå fram! Jag blir här bak.
- Alla får inte plats. - Vadå? Farsan fick in sju pers en gång.
In med dig då.
Säg till kirurgiska att vi är på väg.
Gör klart två påsar med A+ till transfusionen.
Bernie...
Hur mår du?
Jag är hungrig.
Det här var väl skoj, va?
Jag skulle inte kalla det skoj, men...
Jag älskar er verkligen. På riktigt.
Ni är för härliga.
Han opererade hjärtat nyligen.
- Han tar många mediciner. - Vilka?
- Jag kan kolla... - Några allergier?
- Jag vet inte det heller... - Hjärtstillestånd!
Hjärtstillestånd?
- Du måste ut härifrån. - Påbörjar hjärtmassage.
Snälla, gå ut nu.
Följ med mig här.
- Kom igen. - Gör redo adrenalin.
- Visst. - Gör redo defibrillator.
Alle... Allergier.
Allergier och mediciner.
- Luke? - Lety, älskling.
Ramón ska opereras.
Gud i himmelen.
Men vad hände?
Det är hans hjärta. Det är nog samma som senast.
Jag vet inte riktigt.
Hur mår han?
Säg sanningen.
Ramón mår inte bra.
Medvetslös.
Ingen puls. Kod blå!
Börjar trycka. Ett, två, tre...
Fortsätter trycka. Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju...
Nu vet du hur det är.
Så nästa gång du ser en ambulans som du inte vill släppa förbi,
kanske du tänker på historierna inuti den.
Historien bakom den på båren
och historierna bakom personalen, som också kanske har det tungt,
som sårats av löften de inte kunde hålla till människor som ständigt kämpar,
och som kanske har ett hjärta som är lite obeslutsamt.
Undertexter: Borgir Ahlström