Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PRVÁ SVETOVÁ VOJNA VIEDLA K ROZPADU RAKÚSKO - UHORSKA
A VZNIKU NEZÁVISLÉHO ČESKOSLOVENSKA.
DRUHÁ SVETOVÁ VOJNA A HITLEROVA INVÁZIA VIEDLI K ROZPADU ČESKOSLOVENSKA
A VZNIKU VOJNOVÉHO SLOVENSKÉHO ŠTÁTU.
BRATISLAVA HLAVNÉ MESTO SLOVENSKÉHO ŠTÁTU 1942
Dovidenia. Deti sa budú tešiť.
- Bozkávam. - Bozkávam.
Choď dnu cez obchod.
Taký neporiadok!
- Šimon, čo to máš na sebe? - Mama ma sem poslala...
Pekné, však?
Pán majster dovolili.
Poďme už!
Pozri sa Marika, vyzerá ako motýľ.
- Temný motýľ. - Pekné.
Motýľ smrtihlav pristane pri vchode do úľu.
Včely strážia vchod, aby im nekradol med.
- V tme prekľzne okolo spiacich včiel... - Buď ticho!
Polícia ťa vysťahuje, kvôli češtine, ako tvojho otca.
- To on mi o ňom rozprával. - O kom?
O smrtihlavovi.
Nikto ho nevidí... Preplíži sa popri stovkách včiel.
- Poď už! - Ale potom ho včely objavia...
Áno, stretli sme ich včera večer.
- Dovidenia. - Dovidenia.
Zdravím, pani Sándorfi. Taká pekná práca, však?
- Ďakujem. - Dovidenia.
- Vyzleč to, lebo mama by sa hnevala. - A je s ním koniec.
- Dopichajú ho na smrť... - Ako ten malý narástol.
- A obalia ho voskom, ako múmiu. - Áno, to máte pravdu.
Autobus meškal. Hneď som hotová.
Choď sa hrať.
Dokonči to, prosím.
- Ahoj, ty! - Idem.
Poviem vám, ten sprievod ku Dňu matiek nie je bohviečo.
- Ani tam nechoďte. - Dobre.
Budete musieť čoskoro zavrieť, však?
Česi, Maďari, Židia, preč s vami!
- Šimon, okamžite prestaň! - Čo je?
Pozor, môj meč!
Taká hlúposť!
- Ďakujem. - Ja vám ďakujem.
Dovidenia.
Útok!
Ester, mrzí ma, že som meškala.
Nevadí.
Netráp sa, to sa nejak vyrieši, neboj!
Keď vyháňali Čechov prosil ma, aby sme tu ostali.
Že deti tu budú v bezpečí.
"Tomuto zapadákovu sa nemecké maniere vyhnú."
Hlupák!
Ako si to predstavoval?
Zajtra už nechoď.
Ani Maďarku tu nestrpia.
EMA A SMRTIHLAV
Podľa teba ktorú?
Toto na podšívku, vydrží.
- Táto je pevná. - Pruhované, kárované! Zadrhni sa s tým!
- Dobrá cena! - Dobrá, veľmi dobrá!
Všetko podľa najnovšej francúzskej módy!
No čo, pani, čo je?!
Nepáči sa ti tovar?!
Stolička!
Dve koruny po prvé...
Už aj módu diktuje Berlín!
Daj to dole!
Zúbožený pes.
NEĎALEKO BRATISLAVY, SLOVENSKO-MAĎARSKÁ HRANICA
- Dobrý deň! - Dobrý deň!
Poď sem!
Bež!
Poď sem!
Dobre. Dobrý pes.
Dobrý pes.
Bruno, choď preč!
Tvoj cap bol u mňa na návšteve.
Zožral mi červenú repu.
- Prepáčte, pán Kramer. - Už ich tu máme.
Niktoš.
V mene otca, syna i ducha svätého, Amen!
Všetko je akési... k ničomu.
Lepšie nežiť.
Chýbaš mi, Lajoško!
Nad Dunajom
vietor veje,
spieva smutnú melódiu
spomienok a minulých časov.
Srdce mi plače,
niečo ma zraňuje,
už nie som šťastná,
už len čakám na jesenné smútky!
Kde je ten farebný sen, kde je nádej,
ktorá ma robila šťastnou v lete a na jar?
Kam sa podela túžba?
Choď, choď.
Poď, poď, poď.
Pane Bože!
Aj topánky máš od krvi.
Marika!
Si doma?
Počuješ?
Marika! Spíš?
No, pozor Hedvi, Lacko! Nespím.
Kúpila som z toho viac, uši im slávnostné.
Marika priniesla som... Za oblečenie,
aby som ti nezostala nič dlžná.
- Kabát a nohavice...? - Vyzujte sa!
- Poď, Hedvi! - Hedviga, postav sa prosím ťa tam!
Miško, zavri dvere!
Irma Blau tá Židovka za mnou prišla aj so svojím deckom, či jej ho neskryjem.
Vraj pri tých mojich sa jedno ďalšie stratí.
Hedvi, zober ho!
Už tu nie sú? Chvalabohu. Vzali ich preč. Miško, poď sem!
Niekam ich odviezli!
Aspoň konečne zistia, čo je to poctivá robota.
Veru, konečne!
Hedvi, vezmi ho von!
Miško, choďte!
Kristepane, už poďme!
Hotovo!
- Spravím to rýchlo. - Tak ideme.
Si nejaká bledá. Nech ťa Panenka Mária ochraňuje!
Miško, čo robíš?
Prečo ti musím vždy všetko opakovať? Ideme! Domov!
Mama vravela, že tu mám počkať na otca.
Keď budem ticho,
že ma nikto nenájde.
Treba mi cikať.
Práve hovorí, prečo nebudú maďarské omše.
Bože môj!
Vy ste len žena, dieťa nemáte.
Darujte nám vaše pozemky a my sa o to postaráme.
Niečo vymyslíme, Marika.
Chápem, že bez práce a peňazí je to ťažké.
Váš nebohý muž mal zlaté ruky.
Ostala tu po ňom len poctivá robota.
Možno aj inú prácu.
Akúkoľvek.
Pán kaplán,
ešte som chcela... viete...
Nebojte sa. Pokračujte.
Susedka vravela... Prišla k nej židovka prosiť,
nech jej malé dieťa ukryje, aby nemuselo do transportu.
Veď v kostole prosíme,
"Panuj Božie milosrdenstvo na zemi i na nebi."
Mala byť predsa milosrdná.
Či nie?
Susedka samozrejme odmietla!
"Nik nemá väčšiu lásku, ako ten,
kto dáva život svoj za priateľov svojich."
Krásne a mocné slová. Však Marika?
To musíš mať vyčistené.
Mama nevie hrať volejbal
a ja s bratom nevieme plávať.
Emma liebt die Sonne.
A po česky by to bolo: "Ema má ráda slunce."
A po maďarsky?
"Ema szereti a napot."
A po slovensky?
Máš krásne vlasy, ako Ema.
Čo nepovieš!
Niktoš jeden. Zobrali mi psa.
Také čosi.
Potiahni si.
Ponesie míny k ruským tankom.
Akási nová nemecká taktika.
Chudák Bruno.
Čo je?
- Musím ísť. - Dobre teda.
- Ale ja som chcel... - Ticho!
Pusti ma!
Odvezú ťa!
Kto si? Krvavé koleno.
Kde spíš? Na ľudských kostiach.
Čím se prikrývaš? Ľudskou kožou.
- Čo máš pod hlavou? Ľudské vlasy. - Poď dole! Zalepím ti ústa!
Čím sa živíš? Deťmi.
Ty si pre mňa prídeš?
Prvá hodina odbila, lampa ešte svietila.
Druhá hodina odbila, lampa ešte svietila.
Pôjdem! Si zlá! Lampa zhasla!
Krvavé koleno je tu!
Nie!
Ticho!
Marika!
Lajoško, čo mám teraz robiť?
Nad Dunajom vietor veje,
spieva smutnú melódiu spomienok a minulých časov...
Poď!
Tu máš, dobre ti to spraví.
Nie je nič zdravšie.
Pekný kúsok!
Pozrite sa.
Hneď!
Ukážem ti niečo!
Dušan, dobrá sejačka!
Stojte!
Rojník, čo tam robíte?
Na čo máte predpisy!
Drzosť! Odchod!
Takto sa správa vojak?!
Prekliata háveď!
Čo sa deje, pán sused?
Potkany.
Strašne sa rozmnožili.
Iba vytopiť.
Teraz sú všade. Ja ich dostanem.
To bola pochúťka! Králik ešte s chlpami.
- Čo robíš?! - Otec kedy príde?
Neviem.
Prečo nepíše? Písať by mohol!
Nebuď smutný.
Dáš si vajíčka?
Už to tu nevydržím. Ako dlho tu musím byť?
Daj mi tie listy. Nič som nespravil.
Chcem ísť domov! Prosím!
Prosím.
Mami...
Marika,
pán Lepke dohliada na Hlinkovu gardu.
- A ich nemecká misia... - ...organizuje onedlho ples.
Preto som vás spomenul, lebo ste vo Francúzsku študovali módu.
Pracovala som v Bratislave, v salóne pre najlepšiu klientelu.
Bola som v Paríži po strihy, aké tu nik nemá.
To je dôležitá vec!
Už vás nechám.
Nechcem rušiť.
Žena chce šaty na ten ples.
Môžete z toho zobrať miery?
Je Češka.
Môžem si tie šaty nechať?
A nech to má berlínsky šmrnc, rozumiete?
Otvorte ľudia!
- Nič sme neurobili! - Von, zradcovia!
Čo robíte?!
Nič nemáme!
Nechajte ich! To sú dobrí ľudia!
Stáť! Tu nie.
Preboha!
Čo robíš?
Stoj!
Nie!
Pre lásku Božiu!
- Máš ho? - Amatér.
Upokojte sa tetka Márta. Prečo ste ich skrývali?
Dobre to bude, tetka.
Jánosko, čo to robíš?
Na to ti kašlem!
Povedz mu, János! Je to zlé!
- Mlčte už, tetka Márta! - Je to hriech!
Upokojte sa!
Jánoško, prosím ťa!
Kam ich beriete? Svine!
Mlčte už, tetka Márta!
Mami!
Chcete, aby zobrali aj vás?
Nie!
Týmto im už nepomôžete!
Nemám figurínu.
Ešte dokončím vlečku.
Ak sa nenahneváte,
dal by som si u vás kávu.
Mal som dnes...
ťažký deň.
Najkrajšie veci po Židoch dostane moja žena. Môžete to prešiť?
Mám iba starý stroj.
Je toho dosť veľa.
Zajtra ráno pošlem pre vás auto.
V podobnom dome som vyrástol. V Sudetoch.
Je to už dávno.
Tam ste spoznali svoju ženu?
Kvôli jej pôvodu mám po kariére.
Cukor! Bože môj!
Všetko vyčistím. Budú ako nové.
Dajte. Vyhodím to.
Krvácate!
Ako to môžete robiť, vy svine!
No, teraz hráš neviniatko.
Generál Smrtihlav.
- Nedívaj sa na ňu. - Desiatich schovávali, tu oproti!
- Kde? - Niet divu, že ich našli!
- A my na to doplatíme. - Presne.
- Mne zastrelili dve ovce. - Čo nepovieš!
Jej dom neprehľadali. Prečo asi...
Zohrieva posteľ pre Nemca!
Už nemá smútok, cundra!
Choď preč, choď preč!
Nie "csibórt", ale "csipórt".
Múdrejší ustúpi, hlúpejší postúpi.
V spálni nie!
Schovaj sa!
Vrátim sa!
Polož ma!
No, už sa tu rozťahuje ako doma, niktoš jeden.
Smútok. Choď už!
- Špina jedna! - Nepozeraj sa naňho!
Hlúpy slovenský nácek!
Načo ťa tvoja slovenská mater vôbec porodila!
Vypadni z našej obce!
Kým sa ona vláči s chlapmi,
zadusí mi tá burina celý dom.
Niktoš.
Radšej by ti mal burinu vytrhať.
MIESTNE VELITEĽSTVO HLINKOVEJ GARDY
Cirkev im to prenajala ako sklad.
Tak...
Marika.
Elektrina je iba tu.
V kancelárii. Tu si zapisujú a počítajú skonfiškovaný majetok.
Vyžiadal si vás.
Raz za mesiac.
Zaručil som sa za vás.
Môžete sa na mňa spoľahnúť, pán kaplán.
Bože na nebi, Marika!
- Otvor! - Nesiem mrkvu.
Vidím, že smútok už nenosíš.
Obliekla som si, čo mi prvé pod ruku prišlo.
Povráva sa, že ti dom padá na hlavu.
Vraj, čo bude mladá vdova s takým hospodárstvom robiť.
Robím, čo sa dá.
Hovorí sa, že to chceš tomu Slovákovi predať, nebodaj len tak dať!
Čo sa hovorí?
Čo je naše je naše!
Ja som dal Lajoškovi, tak ako mne môj otec dal a jemu zas jeho otec!
A teraz to má dostať privandrovalec! Nikdy!
Všetci to vedia, aj tie uhorky na záhrade! Robíš nám hanbu!
Lajoša nám už nikto nevráti.
Navždy bude zahrabaný niekde v Rusku.
A za koho položil svoj život? Za tento ich vymyslený štát?
Za Slovákov? Ktorým teraz smrdí Maďar ešte viac ako Žid!
- Už aj tak nepatríme k Maďarom. - Ty sem nepatríš. Choď preč.
Kam mám ísť?
Nech sa o teba niktoš postará.
Teraz nie.
Nemôžem.
Možno na jar.
Tvoja matka sa v hrobe obracia. Ty špinavá kolaborantka!
Srdce mi plače,
niečo ma zraňuje,
už nie som šťastná,
už len čakám na jesenné smútky!
Kde je ten farebný sen, kde je nádej,
ktorá ma robila šťastnou v lete a na jar?
Kam sa podela túžba?
A kam planúca mladosť?
Nikdy sa nevrátia
Prichádza zima,
na horách už padá sneh
Nikde žiadna útecha, len smutný nárek
Niet lásky, niet nikoho,
kto by so mnou sníval,
Obloha sa zatiahla
Ja sa nebojím.
Poď!
No vidíš.
Ty si vravel, že v živote nie je nič isté.
Nech sa stane voľa tvoja.
Vieš, ako veľmi som túžila po dieťati.
Poď.
Šimon!
Šimon zlez!
Prehoď si to cez hlavu!
Bežte domov!
Pane Bože!
Panenka skákavá, čo som povedala!
- Vodu! - Prineste vedro!
Janko, treba ísť tam!
- Pustite ma dnu! - Nie, tu netreba!
- Preboha, pustite ma tam! - Nie!
Marika neblázni!
Toto zvládnem, radšej bežte tam!
Horí kukurica!
Ťahaj! Ťahaj!
Poďte mi pomôcť!
- Ja som si mal vlastnú stodolu podpáliť? - Vypaľoval si potkany! Priznaj sa!
- Videla som ho! Bol to on! - Bol to on!
Celú dedinu si mohol podpáliť!
Bodaj by vás čerti vzali. Ja som nič nepodpálil.
Ty si to podpálil!
Nevidíš, čo sa tu deje?
Prekliata udavačka!
Čo bude s dieťaťom?
Je to horšie ako smrť.
Sadni! Bež!
Zostaň. Zostaň.
Bež!
Ku mne. Sadni.
Zostaň.
Teraz bež.
Poď!
- Neudržím sa! - Neudržím sa...
Zoskočte!
Pozor! Pomôž mi!
Poď, poď! Poď sem!
Odporné.
- Deti, ústup. - Choďte!
Rojník, spustíme nácvik prvej pomoci.
Iného figuranta nemáme, však deti?
Začni!
Zistíme či vojak dýcha sám.
Uhni.
Priamy kontakt nemožno nadviazať.
Presvedčte sa či je vojak v bezvedomí.
Nereaguje.
Nasleduje bolestivý podnet.
No prosím.
Vojak pri vedomí. Okamžite do úkrytu!
Števo! Pišta!
Prepáč.
Raz, dva, tri, ťahaj ho!
Ťahaj, ťahaj, ťahaj, ťahaj ho!
Poď sem!
- Dobrá práca, chlapci. - Marika, poď sem.
Poď, doboha!
Deti, lopta!
Decká, zmiznite odtiaľ!
Okamžite!
Spíš?
Vediete to tu vy. Vaša strana.
Ja len radím.
Pane Bože!
Prejdite k veci.
Maďarsko je mojim spojencom v boji.
Oficiálne to nejde.
Boha.
Vynikni Dušan!
Splň poverenie ako vojak, nie ako pisálek udaní!
I keď...
S tou podporou... Snáď si to fürer inak rozmyslí.
Zo zbabelca vojak nikdy nebude.
Pusti ma!
Skončil si!
Skončíš v tábore!
Vylez!
Prídem si vyzdvihnúť šaty.
Na Štedrý večer. Možno až v noci.
Pane Bože!
Idem po pomoc!
Poď a sadni si.
Poď, Hedviga!
V mene Otca, Syna a Ducha svätého, amen!
Požehnaj nám Pane tieto dary, ktoré budeme z tvojej štedrosti požívať!
Pi. Musíš piť.
Stačí.
Toto Maďari nestrpia.
- Otec, čo sa deje? - Iba provokujú!
Tak to je už priveľa!
Nerozumieme!
K našej vlasti.
Kto z nás pozná ideálnu lásku?
Nikto ju nepozná.
Ty slovenský klérofašista!
Tak je!
- Banditi! - Načo ste sem liezli?
Zmiznite odkliať ste prišli!
Kde je náš kaplán? Dal si ho zavrieť, ty potkan!
Kde je? To je náš kostol!
Zmiznite, prekliati fašisti!
Potom sa u Ježiška pomodlíme!
Hraj ďalej!
Preboha, Šimike.
Nechaj ma.
Zo mňa už nič nebude.
Na zdravie!
Ideme domov!
Je to on a predsa nie je.
Generál Smrtihlav.
Už je dobre malý, maličký.
Ďakujem, Jánoš!
Po povojnovom obnovení Československa
boli Marika a ostatní Maďari vyvlastnení
a deportovaní zo Slovenska na nútené práce do českých Sudet.
V súlade s princípom kolektívnej viny,
boli potrestaní za vojnové spojenectvo Maďarska s nacistickým Nemeckom.
NA MOTIVY NOVELY PETERA KRIŠTÚFKA
EMA A SMRTIHLAV
VENOVANÉ KATKE A OLIVII