Де ти це знайшла?
Хіба я дозволяла тобі носити мої старі речі?
Зніми негайно.
А потім іди у хлів і нагодуй худобу, як обіцяла.
Ось, їж!
Одного дня я поїду звідси.
Саме так, Чарлі.
Життя на фермі точно не для мене.
Я особлива.
Мама почуватиметься дурепою, коли все зрозуміє.
Колись весь світ знатиме моє ім'я.
Ти згодна зі мною, Мері?
Дякую.
Я обожнюю вдячних глядачів.
Ви всі побачите, яка я насправді.
Зірка.
А ви що тут робите, пане Гусак?
Тедо!
До мене, дівчинко.
Бери.
ПЕРЛ
1918 РІК
Ти більше не займатимешся цією дурнею.
Це просто танці, мамо.
Це егоїзм.
Робітників більше немає, я не можу робити все сама.
Я ж допомагаю.
Поклади кукурудзу в каструлю і сходи по батька.
- Для мене не було листів? - Ні.
ВІДЧАЙДУШНА СПРОБА ЗУПИНИТИ ЕПІДЕМІЮ ІСПАНКИ
Схоже, союзники звільнили всю Францію.
Почитаєш після вечері.
Але війна скінчилася.
Не переч мені.
І годі з мене розмов про вбитих німців.
Вечеря готова, тату.
Дякуємо тобі, Боже, за ці дари,
які ми вкушаємо
з милості Господа нашого.
- Амінь. - Амінь.
Допоможи батькові.
«Моя люба Перл, час без тебе здається мені вічністю.
А ми все ідемо.
Не знаю, чи дійдемо ми туди, куди нас ведуть.
Нам дають бульйонні кубики,
щоб ми не відчували болі в ногах.
Найтяжче буває вночі в окопах.
Вибухи мін оглушують.
Деякі солдати втрачають глузд від страху.
Жахливі наслідки газових атак я не забуду ніколи.
Думки про тебе — моя розрада.
Я завжди пишатимусь своєю службою,
але на цій війні я зрозумів одне:
я дуже хочу повернутись і почати нове життя з тобою.
Я більше тебе не покину,
доки смерть не розлучить нас. Твій люблячий чоловік, Говард».
Завтра поїду в місто.
По ліки для тебе.
І кіно подивлюся.
Тільки не кажи мамі.
Найкращі танцівниці — саме в кіно.
Одного дня я танцюватиму з ними.
Я це знаю.
Перл.
Не марнувати ж гарячу воду.
Гроші на його ліки на столі, на кухні.
Не забувай прикривати обличчя.
І не наближайся до людей.
У газетах пишуть, що епідемія набирає обертів.
Не дай Боже, хвороба повернеться до нас.
Хвороба не спить, вживайте запобіжних заходів.
Четвертак.
РІДКИЙ МОРФІНУ СУЛЬФАТ
КОРОЛІВСЬКІ ЗАБАВКИ
Сподобалося кіно?
Цигарку?
Не бійтеся, я не заразний.
- Любите кіно? - Я люблю танці.
Майбутня танцівниця.
- Зрозуміло. - Якби ж то.
Чому ні? Ви гарна.
Чи вам чоловік забороняє?
Він за кордоном, але мій батько — інвалід, я маю допомагати.
Мені шкода.
Хочете подивитися другий фільм? Безкоштовно.
Я кіномеханік.
Мені вже час. Мати чекає.
Але дякую за...
Заждіть хвилинку, гаразд?
Гаразд.
З того, який ви щойно дивилися.
- Показ завершено? - Ні, але ніхто не помітить.
Це всього лише один кадр.
Дуже добре, що ви піклуєтесь про родину.
Це чудово. Але і про себе не варто забувати.
Я хотів би колись побачити вас на цьому екрані, місис...
Перл.
Якщо прийдете знову, постукайте в ці двері.
Я завжди тут і можу ставити фільми досхочу.
Дякую. Неодмінно.
Не бажаєте потанцювати?
Я заміжня!
Тсс...
Чого так довго?
Місто далеко, мамо.
А на голові що?
Знайшла на узбіччі.
Тільки в дім не неси. Вона може бути вся в мікробах.
І волосся помий. Якщо пощастить, там лише воші будуть.
Коли закінчиш, перевдягни батька.
Не хочу, щоб він був брудний.
Я сьогодні бачила новий фільм.
Тобі сподобався би. Дівчата були неперевершені.
У такій трупі не може бути помилок.
Кожен рух — досконалий.
Важко, мабуть, потрапити на зйомки.
Ти ще там?
Благослови нас, Боже, і ці дари,
які з Твоєї щедрості ми вкушаємо
в ім'я Господа, Ісуса Христа.
- Амінь. - Амінь.
Де решта грошей з тих, що я тобі дала?
- Більше не було. - Я вмію рахувати, Перл.
Ще вісім центів.
Купила собі льодяників у дорогу.
Тоді ти не голодна. Ти вже повечеряла льодяниками.
А ця вечеря, яку я готувала одна, не для тебе.
Але, мамо, я помираю з голоду.
Зможеш доїсти залишки зранку.
- Куди ти? - Спати.
Я не дозволяла тобі йти.
Сідай.
Нам у цьому домі на їжу грошей не вистачає.
Часи змінилися, Перл.
Не будь егоїсткою.
Я і ти, ми маємо піклуватися про цю родину, разом.
Ти знаєш, як ставляться до фермерів-німців.
Ми не хворіємо і не голодуємо тільки тому,
що змогли організувати наш побут.
Я знаю. І я не егоїстка.
Я не заохочуватиму твої дурні фантазії
і не дозволю тобі тікати від відповідальності.
Це ознаки слабкості,
а ми з твоїм батьком не виховували тебе слабкою й дурною.
Ти мене зрозуміла?
Добре.
Тепер можеш іти.
Будь ласка, Господи, зроби мене найяскравішою зіркою,
щоб я змогла поїхати якнайдалі звідси.
Амінь.
Вітаю, Перл.
Привіт, Мітсі. Гарна сукня.
Дякую тобі.
Як добре нарешті вдягти щось гарне.
Ми постійно сидимо вдома.
- Мама так боїться захворіти. - Моя також.
Ми хвилювалися, як ви тут, зовсім самі,
тому привезли вам трохи їжі.
- Це дуже мило. - Ну як ти?
Були нові листи від Говарда?
Моя мати також місця собі не знаходить.
Але відсутність новин — це добре.
Він міг би і не йти на війну, якби не був таким гордим.
Наш лікар визнав би його непридатним.
Будь-хто скористався б цим шансом. Але не Говард.
Спершу він втік на ферму, а потім — на війну.
Мій брат був готовий на все, аби лиш дошкулити батькові.
Від цієї ізоляції можна з глузду з'їхати.
Це точно.
Нам не потрібні подачки.
Господи, це всього лише порося.
Розповісти тобі секрет?
Мати мене вб'є, якщо дізнається, що я задумала,
та цієї суботи в церкві обиратимуть танцюристок
для святкування Різдва,
щоб розважити жителів штату під час свят.
Кажуть, вони збирають трупу,
яка об'їде сім різних міст до кінця року.
Це неймовірно, згодна? Я дуже хотіла б спробувати.
- Я також. - Тоді ходімо разом.
Тільки не кажи нікому.
- Звісно. - Чудово. Це буде наш секрет.
Мітсі!
Мені час.
Нам ще трьох поросят потрібно розвезти.
- Субота, об 11:00. - Добре.
Рідня має триматись разом, так?
- Мітсі! Їдьмо. - Бувай, Перл.
Бувай, Мітсі!
Чарлі, це мій шанс.
Перл?
Перл!
Не сподівався так швидко знову тебе побачити.
Сідай.
Ти щодня дивишся кіно безкоштовно, це неймовірно.
Непогано я влаштувався, еге ж?
Дякую.
Отже, чому завдячую?
Я багато думала про те, що ти мені сказав,
що і для себе потрібно жити.
У церкві незабаром будуть танцювальні проби.
- Звучить цікаво. - Так і є.
Але я ніколи ні перед ким не танцювала.
Що, як я неідеальна?
Головне — твоє бажання.
Бажання є.
Тоді тебе ніщо не зупинить.
- Що хочеш подивитися? - Те, що й минулого разу.
Та годі. Те ти вже бачила.
Хочеш подивитися щось інше? Як щодо...
Як щодо фільму, який ніхто не бачив?
Гаразд.
Я дістав його, коли служив у Франції.
Ти живеш тут?
Іноді я справді ночую тут,
але я ніде конкретно не живу.
Я з тих, кого називають богемою.
Я не знаю, хто це.
Я можу жити, де і як схочу.
Не життя, а мрія.
Радше сон, від якого боїшся прокинутись.
- Що це? - Просто дивись.
«ВАС ПІДВЕЗТИ?»
Ти ніколи такого не бачила, я правий?
У Європі такі картини досить популярні.
Це законно?
Робити таке — так.
А знімати — ні.
Точно не тут. Але з часом таке дозволять.
Люди ладні будуть померти за таке.
Такі картини змінять індустрію,
а я планую осідлати цю хвилю одним з перших.
«Я ТЕЖ ХОЧУ».
У реальності
ми одержимі бажанням бачити людей такими,
які вони є насправді.
Мені не подобається реальність.
Та, у якій живу я.
То їдь.
- Усе не так просто. - Чому ж?
Там, ззовні, дорога, нею можна доїхати хоч до Нью-Йорка.
Одного дня матері й батька не стане.
- І я буду вільна. - А якщо буде запізно?
Правда нашого життя в тому, Перл,
що воно дається нам лише раз.
І якщо не пожити як слід, коли ти молода,
другого шансу не буде.
Якби вони просто померли...
Не зрозумів.
Та нічого.
Приємно нарешті поспілкуватися з кимось.
Мене так довго тримали на фермі,
аж я почала думати, що не така, як усі люди.
А чому ти хочеш бути такою, як усі?
Не знаю.
Іноді мені здається, що так спокійніше.
А ти справді так вважаєш?
Що я теж можу бути на екрані?
Ну звісно.
Я заради цього готова на все.
Після пандемії ти можеш поїхати до Європи.
Я теж збираюся. У Європі мистецтво жвавіше.
Там ти можеш бути ким забажаєш.
Справді?
Можеш навіть у такому фільмі знятися. Я би точно подивився.
Мені вже час.
Дякую тобі.
- За що? - Що впустив мене.
Чого вирячився?
Тедо!
Я скоро їду.
Я не можу тут залишатися.
Говард обіцяв забрати мене.
І я не хочу відчувати провину за те, що кинула тебе.
Ти ж розумієш?
Я люблю тебе, тату. Але таке життя — не життя.
Перл?
Що ти робиш?
Розмовляю з татом.
Відвези його в дім.
За що ти мене ненавидиш?
Я хочу як краще.
А коли буде, як хочу я?
Одного дня ти зрозумієш, що є речі, важливіші за твої бажання.
Ти маєш робити те, що можеш.
Життя рідко буває таким, як ти очікуєш.
Ти маєш бути до цього готова, якщо хочеш щастя.
Іди в дім.
Де ти?
Годі витріщатися.
Де ти це знайшла?
Я не сліпа і бачу, що відбувається.
Забирай вечерю в старий дім.
Але там так холодно!
Ти наразила нас на небезпеку.
Ізолюйся на деякий час.
Так треба.
Завтра відбудуться танцювальні проби.
- Я на них піду. - Не підеш.
- Піду. - Навіщо?
Бо це мій шанс.
Шанс на що, Перл?
На нормальне життя.
Чому ти така невдячна?
Чому ти вирішила, що таке життя — погане?
У тебе завжди був дах над головою і їжа на столі.
Ти не думала про те, якою ціною все це нам дається?
Чи ми також тебе не варті?
Якщо мені судилося прожити все життя на цій фермі,
хай так, але молодість дається лише раз.
Якщо я піду на проби і мене не візьмуть,
я повернуся додому і ніколи не заговорю про це знову.
Але я мушу спробувати, щоб не жалкувати до кінця життя.
Будь ласка, мамо. Ти не знаєш, на що я здатна.
Ще й як знаю.
Я бачила, що ти робиш, коли ти одна
і думаєш, що тебе ніхто не бачить.
Гадаєш, інші не помітять?
Ти не зможеш вічно приховувати правду, Перл.
Одного дня люди помітять і будуть нажахані,
як і я.
- Ти помиляєшся. - Невже?
Ну, тоді в тебе просто чудовий план:
кинути мати тут саму,
щоб танцювати на сцені з міськими шльондрами.
Не кажучи вже про всілякі болячки.
Подивись-но на батька.
Хочеш того ж собі й іншим?
Може, навіть мені.
- Звісно, ні. - Не бреши мені!
Я не хочу слухати цю брехню!
Вона так само огидна, як і твоя поведінка!
Ти хвора, Перл!
Ти неодмінно завдаси комусь шкоди.
Я бачу в тобі стільки злоби.
Тому сумління не дозволить мені випустити тебе з цієї ферми.
- Ти мене не зупиниш. - Ще й як зупиню.
Ти не уявляєш, на що я здатна.
Я несу хрест, якого ти ніколи не зрозумієш.
Я годую і підтираю людину, за яку вийшла заміж.
А ти смієш казати мені про жаль?
Я повинна бути його дружиною, а не матір'ю!
Не смій більше так розмовляти зі мною! Чуєш мене?
- Мені шкода. - Ні, не шкода!
Хочеш це припинити?
Ось! Тримай! Ти ж цього жадаєш?
Я навіть сама його вб'ю.
Тоді він не надокучатиме тобі.
Зробити це, самозакохане стерво?
Я теж піду на танцювальні проби!
Твій чоловік зник, мій — також.
Нащо страждати заради них або заради цієї ферми?
Чому б не пожити нарешті для себе?
Я більше не страждатиму через тебе. Хочеш піти? Іди.
Але після поразки,
а ти зазнаєш поразки,
запам'ятай це відчуття.
Саме його я відчуваю щоразу, коли дивлюся на тебе.
Я втратила майже все, що колись мала.
Що ще тобі потрібно?
Я просто не хочу закінчити, як ти.
Я тебе ненавиджу!
Шльондра!
Я не дозволю тобі цієї пихи!
- Ти не краща за мене! - Краща!
Я стану зіркою!
Усі дізнаються моє ім'я!
Куди ти? Ще навіть шостої немає.
Я маю підготуватися.
Хочу виступити ідеально.
Ти все ще вважаєш мене гарною?
За добу мало що змінилося.
- Це не так. - Ти забула це минулого разу.
Я радий, що ти повернулася.
І я.
Давай я відвезу тебе до дому.
Твій знайомий?
Точно не знаю.
З цими масками дійсно важко зрозуміти,
хто є хто.
Зачекай хвилинку.
Тату, пробач мені.
Я скоро тебе помию, чесно. Просто зараз у мене гість.
Тихо!
Агов, заходь!
Це мій тато.
Радий знайомству, пане.
Ходімо в мою кімнату?
Я хочу поїхати звідси назавжди.
Ну, не знаю, тут наче непогано.
Погано.
- Що це було? - Нічого.
Розкажи мені про Європу. Куди ми поїдемо?
Може, все ж подивишся?
Ні.
Пробач. Що б це не було, ми не можемо це ігнорувати.
Що, як це твій батько?
Це не батько.
Будь ласка, не треба.
Що з тобою таке?
Нічого.
Це наш пес.
Він влаштував безлад,
і я закрила його в підвалі.
Ходімо, дещо покажу тобі.
Це Чарлі. Вона завжди голодна.
Їй ледь вистачає їжі.
А тут у нас Мері.
Мила, чи не так?
А це Френсіс.
Вони моя найкраща публіка.
Я назвала їх на честь моїх улюблених кінозірок.
Я стільки разів перед ними виступала.
Буде шкода з ними прощатися,
але якщо ти стоїш на місці, ти йдеш назад.
Раніше тварин було більше, але вони померли.
А як же пес?
- Як його звуть? - У нас немає пса.
Ти сказала, що є. У підвалі.
Точно.
Так, ну...
Дідько, мені вже час.
Що?
Вранішній сеанс. А ти маєш репетирувати.
Твій танець має бути ідеальним.
Зараз не час спочивати на лаврах.
Був радий побачитись, Перл.
Я зробила щось не так?
Ні.
Тоді чому ти такий непривітний?
Не розумію, про що ти.
Що ти бачив?
Я нічого не бачив.
Ти брешеш.
- Ні. - Так.
Я це знаю, бо відчуваю людей.
Слухай, мені вже час.
- Побачимось. - Коли?
- Що? - Коли ми побачимось?
Не знаю, це такий вислів.
Ти не відвезеш мене в Європу? Скажи мені правду.
- Що не так? - Нічого. Вгамуйся.
Ні! Чому ти мене кидаєш, якщо я нічого не зробила?
Я ж тобі подобалась!
- Це так, але... - Скажи мені правду!
Чому ти мене кидаєш? Що ти бачив?
Ти лякаєш мене, Перл. Зрозуміло?
Бажаю тобі добре виступити. Від щирого серця.
Ти не кинеш мене тут!
Я не залишуся на цій фермі!
Мене тут ніхто не втримає!
Чуєш мене?
Ніхто!
Ні ти! Ні Говард!
Ні мама! Ніхто!
Ні.
Я хочу, щоб ти запам'ятала це відчуття.
Так я почувалася завжди, коли ти на мене дивилася.
Татусю, час митися.
Не дивись на мене так.
Ну, що скажеш?
Дякую тобі за все.
Я знаю, ти мною пишаєшся.
Ми любили тебе.
О ревуар, коханий!
ТАНЦЮВАЛЬНІ ПРОБИ
Слава Богу, ти тут.
Я думала, ти не прийдеш.
Пробач, були хатні справи.
Я сама наче білка в колесі.
Щось мені зле. Не вистачало ще захворіти.
А що у валізах?
Усе, що може знадобитися в дорозі.
Ого, ти така впевнена.
Кажуть, вони беруть по одній дівчині з кожного міста.
Це маю бути я.
Ти промовила це вголос, Перл.
Що ж, якщо оберуть не мене, то хай це будеш ти.
Це маю бути я.
Наступна.
Дороті Коллінз.
Не скажу, що мені її шкода.
Дехто вважає себе обдарованим,
але зрештою залишається ні з чим.
Жорстоко це, звісно. Вона медсестра.
Я б так не змогла.
Перл, я так нервую.
Що, як вони сміятимуться з мене? Я цього не витримаю.
Тобі не страшно?
Мабуть, я звикла до страху.
Наступна.
Господи.
Поміняємось місцями?
Я не впевнена, що зможу.
- Що? - Нумо, Перл.
Поміняємось, доки вони не вийшли.
Хутчіш.
Дякую. Ти хороша подруга.
Справді?
Звісно.
Родички мають триматися разом, так?
Наступна.
Твоя черга, Перл. Покажи їм, на що ти здатна.
Я покажу.
Щасти тобі.
Ви готові, пані?
Дякуємо.
Але ні.
Перепрошую?
Вибачте, але ми шукаємо дещо інше.
Але це був мій найкращий танець.
Так, це було непогано.
Але в нас вже є такі, як ви.
Сьогодні ми шукаємо дещо інше.
Щось більш американське. Білявку, молодшу за вас.
Когось із цікавинкою.
Що?
Наступна!
- Ходімо. - Ні.
Боюся, що так.
Пані, ходімо.
Будь ласка. Ви не розумієте. Мені це справді потрібно.
Наступна в черзі.
Я можу краще.
Серденько, не влаштовуйте сцен.
Будь ласка! Дайте мені ще один шанс.
- Ходімо. - Ні.
Я зірка.
Хутчіш.
- Мені шкода. - Ні, я зірка!
Ну ж бо.
Будь ласка! Я зірка!
- Пані, вам уже час. - Благаю, допоможіть мені!
Допоможіть мені!
Ні!
Перл?
Тебе відвезти додому?
Це наше порося?
Мені покликати твою маму?
Ні.
Я принесу тобі випити.
Мама мала рацію.
Я назавжди залишуся тут.
А куди б ти хотіла поїхати?
- У Європу. - У Європу? Навіщо?
Там усе в руїнах. І Говарда ти там точно не знайдеш.
Облиш. Я розумію, ти засмучена,
але не бери до серця.
Це просто паршива церковна трупа.
Ці старі відьми зовсім не розуміються на танцях.
- Ти не розумієш. - Чому?
Кажи, Перл. Що насправді відбувається?
Мені зле.
Ти ж нічого не підхопила?
- Ні. Справа не в цьому. - Дякувати Богу.
Я вислизнула з дому, і якщо захворію,
батьки вб'ють мене.
Зі мною коїться щось погане, Мітсі.
Про що ти?
Мені здається в мене немає того, що є в інших.
Ти розповідала Говарду?
Я ні з ким не говорила про це.
Боялася, що подумають люди.
Перл...
Говард — твій чоловік. Він обожнює тебе.
Не бійся говорити йому про свої почуття.
Я боюся своїх слів.
Тоді потренуйся на мені.
Уяви, що я Говард, і скажи мені все, що в тебе на думці.
- Я не можу. - Можеш.
Давай. Сміливіше.
- Справді? - Так.
Довірся мені.
Говарде...
Я слухаю, Перл.
Я ненавиджу тебе за те, що ти мене кинув, і бажаю тобі смерті.
Пробач.
Знаю, звучить жахливо, але це правда.
Мене приваблювали інші чоловіки.
Ти не бажаєш слухати про мене і незнайомця,
але присягаюсь, це було лише раз.
Це була помилка.
Я його не хотіла. Тепер я це розумію.
Я хотіла б, щоб усе стало, як раніше,
але мені здається, це неможливо
після того, що я накоїла.
А що ти накоїла, Перл?
Говарде, я розумію, як це все звучить.
Раніше мені лестило те,
що в мене закохався такий красень.
Ти хороша людина. Я це знаю.
Моє серце завжди належатиме тобі.
Я не хотіла, щоб ти ревнував.
Це жахливе почуття,
наче тебе всю вивертає.
Мені воно знайоме.
Я заздрю тим, кому легко живеться,
тому що я, чесно кажучи, погана людина.
Перл, гадаю я...
Я стидаюся інших чоловіків,
але не через мої почуття до тебе.
Та я розумію, як мені пощастило з тобою.
Я бідна дівчина з ферми, але я недурна.
Я накинула на тебе оком, щойно ти прийшов.
Ти був старанний, як і інші, але ти відрізнявся від них.
Ти не звідси.
У тебе є місце, куди ти можеш повернутися.
Я так хотіла того ж і для себе.
Поїхати з цієї ферми, і ти був моїм квитком.
Тому я приховала від тебе, яка я насправді.
Усе йшло як по маслу.
Ти привів мене додому, познайомив з родиною,
як я і хотіла.
Життя як з картинки.
Принаймні мені так здавалося.
Та ти не бажав цього.
Ти хотів залишитись у нас на фермі, і я так сердилася.
Як ти міг? Ти ж знав, як мені тут погано.
Як ти міг бути таким егоїстом після всього, що я зробила?
Я навіть завагітніла.
Я не хотіла бути матір'ю.
Я ненавиділа те, що в мені щось зростає.
Мене нудило.
Це віднімало в мене всі сили.
Як я можу відповідати за чуже життя?
Життя лякає мене. Воно жорстоке, похмуре, жахливе.
Коли плід помер, стало легше.
Стало простіше поїхати.
Але потім почалася війна, і ти мене кинув.
Чому ти покинув мене, Говарде?
Я ненавиджу це почуття. Це жалюгідно.
Такі, як ти, відчувають щось подібне?
Сумніваюся. Ти ж такий ідеальний.
Господь добрий до тебе.
Моїх молитов він не чує.
Я не розумію чому. Що зі мною не так?
Благаю, скажи, і я виправлюсь.
Я не хочу бути як мама.
Я хочу танцювати на екрані, як інші актриси.
Я так хочу бути як вони.
Бути ідеальною, щоб усі мене любили,
щоб нарешті закінчились мої страждання.
Часом я прокидалася посеред ночі з острахом:
що, як це кінець?
Що, як тут мені й місце?
Я невдаха.
Я негарна, неприваблива і немила.
Дурна, невесела, невпевнена.
Мама бачила мене наскрізь. Я слабка.
Не знаю, що я зробила. Чому моя родина не як твоя?
Мені огидно бути мною, я хочу бути тобою.
Я боюся, що ти повернешся,
побачиш, яка я, і будеш нажаханий, як інші.
Я знаю, що я чинила погано,
я робила жахливі речі, вбивства.
Мені подобається це відчуття,
та я воліла б, щоб це було не так.
Спочатку це були тварини, менші за мене.
Ті, що нічого не відчувають і не можуть мене скривдити.
Було приємно.
Убити когось простіше, ніж здається.
Потім були мама і хлопець з кінотеатру.
З ними було інакше, вони все розуміли.
Я вбила їх, щоб вони відчули, як воно.
Хоча тато на це не заслуговував, і мені дуже шкода.
У мами було складне життя.
Вона просто хотіла почуватися вдома в безпеці.
Я ненавиділа її, але також жадала безпеки.
Говарде...
Я стільки всього накоїла.
Я не знаю, скільки я ще протримаюсь.
Я маю все прибрати. Все.
Я маю прибратися до твого повернення.
Якщо я перетворю ферму на дім, який ти шукав,
можливо, усе зміниться.
Я вмію пробачати.
Я буду такою, як ти схочеш, тільки залишся зі мною.
Ти можеш? Будь ласка.
Я більше не можу бути одна. Це надто важко.
Ми кохатимемо.
Я зроблю це заради тебе.
Якщо ти справді готовий бути зі мною до смерті,
мені цього вистачить. Лише ти і я, на цій фермі.
Я просто хочу бути коханою.
Мені так не вистачає цього.
Я вже піду.
Якщо не повернуся, мати почне хвилюватися.
Ти мене боїшся?
Ні.
Звісно, ні, Перл.
Ти вважаєш мене хворою?
Ні.
Дякую.
Я щаслива за тебе.
- Що? - Тебе взяли.
І ти це заслужила.
- Мене не взяли. - Усе гаразд.
Не прикидайся. Я не ображуся.
Мене не взяли, але тебе — так.
- Але Перл... - Не обманюй мене.
Ну... Гаразд.
Дякую.
Танцювати по всьому штату буде чудово.
Сподіваюсь, ти якось прийдеш.
Ти завжди отримуєш те, що хочеш.
Білявка, молодша за мене.
Мені вже час.
Ти ж нікому про це не розкажеш?
Ні.
Я справді кохаю Говарда.
Я знаю.
Ніхто не повинен дізнатися.
Я можу все виправити.
Це буде наш секрет, Мітсі.
Допоможіть!
Хто-небудь, допоможіть мені!
Ні, благаю.
Рятуйте!
Допоможіть!
Допоможіть мені!
Благаю, ні. Ні!
Я нікому не скажу, присягаюся! Ні!
Будь ласка, я зроблю все, що захочеш!
Справа не в тому, чого я хочу, Мітсі,
а в тому, щоб зберегти те, що в мене є.
Ні!
Я люблю тебе.
А я — тебе.
Благослови нас, Боже, і ці дари,
які з Твоєї щедрості ми вкушаємо
в ім'я Господа, Ісуса Христа.
Амінь.
Дім, милий дім.
На мене дружина чекає. Бувайте, хлопці.
Перл?
Говарде?
Я така щаслива, що ти повернувся.
КІНЕЦЬ
Субтитри: Plint Переклад: Тетяна Скарженівська