Лиса?
Татко!
Това е моята Лиса.
Дона!
Майка ти си взима вана.
Събуй си обувките.
Знаеш я каква е. - О, да.
Изглеждаш добре.
Разбира се. Аз съм великолепен.
Изглеждаш състарена.
Да, 15 години ти се отразяват.
Времето е жестока любовница.
Дона!
Влизай. Хайде.
Дона!
Лиса е долу. - Какво? Тя е долу?
Току-що почука на вратата. - Боже мой.
Ще се обадя на Джон.
ПОСЛЕДНИ КОСТЕЛО - ГЛОРИЯ - АЛЕГРА
АКТЬОР СРЕЩА? Х
Съжалявам, че чакаш, Лиса.
Може да отнеме време.
Сложи си бомбичка за вана.
Още ли ги ползва?
Това е Джон.
Цялата банда е тук.
Нека я видя. - Спокойно.
Не идвай толкова разгорещен.
Как е, братко?
Искам да кажа...
това дори не е Лиса.
Глория!
Глория! Тук се трупат тела.
Дай ми минутка! Боже!
Не може ли да пикая спокойно?
Здрасти.
Трябва ми услуга.
Добре.
Да се разменим.
Добре.
Добре. Какво показва?
Какво... - Добре, колко черти има?
Една или две?
Не, чакай. Не ми казвай.
Добре, трябва да знам. Хайде, кажи ми, колко черти са?
Чакай, не, недей.
Не, трябва да знам.
Колко черти са? - Две.
Има един подкаст.
Тринадесетгодишно момче, французойче,
изчезва вдън земя.
Семейството му го отписва.
И 20 години по-късно
се прибира.
Връща се, щастливи са, но...
ето го обрата.
Той е самозванец.
Като теб.
Защо ще искам този живот?
Ти ми кажи ми. Аз само слушам подкастите.
Не, Джон, тя е.
Добре.
Нещо, което само истинската Лиса знае.
Когато се разстроеше, тя пикаеше на пода.
Точното място, моля, или ще те изхвърля от къщата на мига.
Омъжена ли си, Лиса? Деца?
Не, това не е за мен.
Не беше майчински тип.
Колко жени имат претенции за издръжка на деца срещу теб, Джон?
Нито една.
Аз съм просто създание.
Обичам пайове... - Добре.
..."Милуол" и подкасти за престъпления, в този ред.
Истински ренесансов мъж.
Не говоря френски.
Да.
Добре, значи ти си Лиса.
С важните си думи и френския ти.
Татко, може ли да я ударя?
Може ли? - Не, Джон, не може.
Къде беше тези 15 години?
Няма да ти простя за това, което причини на майка ми.
Да, това не беше редно донякъде.
Не било редно?
Почти я уби. - Но не ме е убила, нали?
И не тая лоши чувства.
Не и към децата си.
Ето я звездата. Здравей, мамо.
Не.
Ела тук.
Добре дошла в семейството.
Ще поостанеш ли?
Да, хайде. Дължиш й го. Минаха 15 години.
Не е като да имаш при кого да се прибереш.
Да, оставам.
Моето момиче е вкъщи.
Това беше изумително.
Обичайно ме чукат,
но за пръв път в това хилядолетие, най-после аз чукам някого.
Запази го за мемоарите си.
Когато започнах в шоубизнеса, бях популярен,
изглеждах прекрасно,
но в един миг
играех бащи и инвалиди, и застаряващи непрокопсаници.
И виж ме сега,
плувам в гей-блатото.
Случва се и на най-добрите.
Ти си в гей-блатото.
Аз не съм в гей-блатото.
Знам колко е трудно да смениш ролята
и да пропаднеш чак до дъното.
Живеем младостта си в похот
и докато научим, че само любовта има значение,
отблъскваме и нараняваме всеки, на когото си заслужава да я дадем.
Хайде, излей си го.
Може да си бил импотентен за малко,
но важни са емоционалните ерекции.
Можеш да си вървиш.
Е, един съвет...
Винаги гледай да втвърдиш чепа на човек,
но не и сърцето му.
Успех там навън.
...тя се връща обратно. Хайде, мърдай.
Може би ще остане.
Къде е Джон? - Отиде в клуба с приятелите си.
Виж...
Да!
Беше грубо да не пиеш с нас тази вечер.
Винаги си смятала, че си по-добра от нас, нали?
Отиде в университет, работеше в "Уейтроуз".
Как е татко? Преживя много.
Добре е.
Какво е това?
Дневникът ми от времето, когато бях 13-годишна.
Спомени.
За какво са ти, а?
Викаха ми "Лиса лъжкинята".
Да, имаше развинтено въображение, нали?
Мислиш ли?
Не започвай.
Искаш да се скараш, откакто си дошла.
Защо дете ще лъже за майка си?
Лиса, продължи напред.
3:00 сутринта не е време за глупости.
Времето е идеално.
Защо да казвам отвратителни неща за собствената си майка?
Децата са изроди.
Същото ли направи и с Джон, или само с мен?
Той не е толкова чувствителен.
Теб трябваше да те стегна.
Значи признаваш?
Признаваш го.
Виж, Лиса, само се опитах да те направя силна.
И виж се сега.
Ти би направила същото.
Не, не бих.
Защото не съм луда, мамо.
Всички имаме своя версия за истината.
Да, ти си шибано луда.
Това е истината.
Да се видим отново някой път, а?
В "Кю Гардънс".
Да.
В "Карвъри".
Прекрасно.
Отпусни се.
Тя тръгва ли си? - Да, тръгва си.
Нямаше право.
Знаеш я каква е.
Костело ми се обади.
Щом тя е загрижена за поведението ти, явно нещата са зле.
Казва, че живееш тук като Чарли Шийн
и то не по добрия начин.
Точно от нея...
Прекара последната година тук, сякаш е спечелила от лотарията.
Тя се тревожи за теб.
Донесох баща ти да те развесели.
Не искаш да свършиш като него, нали, скъпи?
Още един, който стигна до крайности, да се махне от мен.
Не го приемай толкова лично.
Опитите за самоубийство му бяха хоби.
Колко хора са умрели, правейки това, което обичат?
Е, предполагам...
отдавна си искала да се махне.
Сега той е твой проблем.
Виж какво направи. Бедничкият отново се удави.
И задръсти филтъра.
Този човек причинява само проблеми, и жив, и мъртъв.
Това не е ли валидно за всички?
Накарах я да си признае.
Шибана психопатка.
Снощи си била на лов за откачени, Костело.
Гордея се с теб. - Вече мога всичко.
Нищо не ме плаши.
И напускам Селби.
Този път наистина. Съвсем наистина.
Казваш го, откакто го срещна.
Не, махам се. Намерих ни убежище.
Хубаво място в северен Лондон.
Боже мой.
Благодаря ти.
Тя не може да расте сред всичко това
и дори той го знае.
Е, не само ти имаш големи новини днес.
Добре.
Какво очакваш от мен?
"Поздравления" или "Ще го махнем"?
Имаше време, когато си правех теста,
и бях бременна, и небременна, и се чувствах адски щастлива.
Не мога да повярвам, че Пол все пак те е чукал
след стореното от теб и Селби.
Е, привлекателна съм, нали?
Казах на Костело да дойде и да си събере нещата.
Не.
Не, няма да си тръгнат.
Отнемаш ми всички!
Намерих къде да отседнеш.
Ще бъде ужасно, но животът е такъв.
Да не си посмяла.
Да не си...
Крайно време беше.
Направи го, мамка му!
Докарай лудницата!
Говорих с вас за възможен пациент.
Шибана курва!
Извинете... - Курва!
Тихо! Може ли...
Аз не съм той!
Чувате ли ме?
Ключовете.
Още си кучка, нали, Костело?
Благодаря, че дойде.
Нуждае се от теб.
Добре ли е?
Айрис поиска да му дам това.
Той е добре.
Сега влез, вземи си нещата и се махай.
Остави сина ми на мира.
Умира си да се махне от теб, откакто те срещна.
Това е шансът ти да го обичаш.
Не го пропилявай.
Селби,
трябва да ни оставиш.
Не е нормално.
Нормално е да мразиш тези, които обичаш.
Не, не е, Селби,
и не искам Айрис да свиква.
Не и лаптопа, стига.
Чакай.
Няма да ме оставиш.
Моля те, не тръгвай. - Боже.
Моля те, не ме оставяй.
Моля те.
Няма ли да е най-добре за всички нас
да стигнем до някакъв обикновен край?
Костело...
любовта ни никога не е била обикновена.
Не!
Ходих да се видя с мама.
Цял живот...
са ме наричали "лъжкиня",
а аз не лъжех.
Знам.
Винаги съм ти вярвал.
Не съм като нея, нали?
Изобщо не си като нея.
Не знам как ще живея без вас двете.
Скъпи.
Пристигнаха.
Може ли да се сбогувам с дъщеря си?
Флориан, знаеш, че тя не бива да те вижда така, нали?
Ей.
Знаеш ли, живеех в приют, когато беше в корема ми.
Това ще подобри живота ни.
Скъпа?
Обещавам ти.
Костело, аз съм Серина.
Говорихме по-рано.
А ти трябва да си Айрис.
Хайде, да ви приберем вкъщи.
Нали не са ви проследили?
Не са.
Добре. Защото единственото ни правило е
да се скатаваме и да оставим Бог да ни води.
Изглежда хубаво. Не мислиш ли, Айрис?
Да, съседите сигурно имат луксозни тапети.
И сигурно имат стая само за обувки.
Добре дошли.
Без посетители, контакт с насилника
и никакъв контакт с мъже.
Без алкохол, наркотици, работа... Подпишете тук.
Без работа ли?
Всички трябва да отговарят на изискванията.
Без работа или напускате.
Кметството плаща наема ви, а вие можете да поискате помощи.
Тук работим само за Бог.
Накарай Бог да спре шума, за да се излекуваме, Серина.
Бог дава най-тежките битки на най-силните си войници.
Джейд, това са Костело и Айрис.
И Светият отец
избра теб да им покажеш стаята.
На всеки изход има паник бутон,
който се използва само при спешност.
А този шум?
Съседите копаят в мазето, за да монтират домашно кино.
Къща с осем спални за четири милиона паунда просто не им стига.
Един съвет.
Бог винаги гледа като малко воайорче,
така че не правете нищо нередно.
Двуетажно легло, страхотно.
Боже!
Сякаш не страдахме достатъчно, а сега това.
ЖИВЕЙ - СМЕЙ СЕ - ОБИЧАЙ
Влизай тук.
Е?
Какво мислиш за мястото?
Със сигурност не е Дисниленд, нали?
Не. Може би е като този в Париж.
Разходите ще са от издръжката ти.
Която не е много, така че това не е най-умното място.
Моля те, не се грижи за мен.
Колко време ще ме държиш тук?
Докато не те обявят за не-луд.
Добре.
Това е сладко.
Трябва да знаеш, че си всичко за малката Айрис.
Справил си се добре с нея.
Нека се срещнем, когато се възстановиш.
Горе главата.
Чао, скъпи.
Тя се върна при съпруга си.
Държал я е заключена в мазето три месеца.
Стига. - Добре, дами.
Нова интрига. Залагайте. - Джейд.
Две към едно, че пак ще я вземе за заложник.
Три към едно, ще я убие.
Четири към едно, тя ще го убие.
Седем към едно, че тя ще свърши тук до седмица.
Дадено. - Давай тогава.
Може ли малко по-тихо?
Дъщеря ми имаше тежък ден.
Благодаря.
Едно нещо е сигурно,
взимам стаята й и ако някой ми се пречка, ще го смачкам.
Добре.
Здравейте, интересувам се от един пациент, който е бил приет този следобед.
Флориан Селби.
Да. Роднина съм.
Просто исках да проверя дали е добре.
Името ми ли? Костело Джоунс.
Как така не съм в списъка?
Аз съм роднина.
Искам да му оставя съобщение.
Само от роднини.
Добре.
Разбирам.
Превод на субтитрите: Борис В. Христов