POD PSA
Liso?
Tati!
To je moje Lisa.
Donno!
Máma zrovna vlezla do vany.
Zuj se.
- Znáš ji. - No jo.
Vypadáš dobře, tati.
No jasně. Jsem krasavec.
Ty vypadáš starší.
Jo, to s tebou patnáct let udělá.
Čas je krutá milenka.
Donno!
Pojď dál.
Donno!
- Lisa je dole. - Co? Ona je dole?
- Prostě zaklepala na dveře. - Panebože.
Zavolám Johnovi.
POSLEDNÍ VOLÁNÍ COSTELLO - GLORIA - ALLEGRA
STARÝ HEREC - SEJDEME SE?
Promiň, že musíš čekat, Liso.
Chvíli to bude trvat.
Zrovna si tam dala koupací sůl.
Pořád si dává koupací sůl?
To bude John.
Je tady celá banda.
- Ukaž mi ji. - Uklidni se.
Nežeň se.
V pohodě, brácho?
No...
To ani není Lisa.
Glorie!
Glorie! Hromadí se tady těla.
Počkej chvilku! Proboha!
Nemůže se holka v klidu vychcat?
Nazdar.
Potřebuju laskavost.
Dobře.
Vyměníme si to.
Tak jo.
Tak jo. Co tam je?
- Co, jako... - Kolik je tam čárek?
Jedna, nebo dvě?
Ne, počkej. Neříkej mi to.
Tak jo, potřebuju to vědět. Povídej, kolik je tam čárek?
Počkej, ne!
Ne, potřebuju to vědět. Tak jo.
- Kolik čárek? - Dvě.
Je jeden podcast.
Třináctiletej Francouz
se najednou vypaří.
Rodina ho odepíše, je mrtvej.
A po dvaceti letech
zaklepe na dveře, vrátí se domů.
Nastěhuje se, šťastná rodinka, ale...
Je v tom háček.
Je to podvodník.
Jako ty.
Proč bych chtěla tenhle život?
To mi pověz. Já ty podcasty nedělám, jen je poslouchám.
Ne, Johne, je to ona.
Tak jo.
Něco, co by věděla jen skutečná Lisa.
Když se naštvala, čurala na podlahu.
Kde přesně? Nebo tě vyhodím z domu.
Jsi vdaná, Liso, máš děti?
Ne, to není nic pro mě.
Nikdy nebyla mateřská, viď?
Kolik žen na tobě vymáhá alimenty, Johne?
Žádná.
Jsem prostý tvor.
- Mám rád dortíky... - Jasně.
...fandím Millwallu a poslouchám podcasty o zločinech.
Opravdovej renesanční muž.
Francouzsky neumím.
Jo.
Tak jo, jsi Lisa.
Ty tvoje složitý slovíčka a francouzština.
Tati, můžu ji praštit?
- Můžu ji praštit? - Ne, Johne, nemůžeš.
Kde jsi posledních patnáct let byla?
Nikdy ti neprominu, cos udělala mámě.
Jo, to bylo trochu přes čáru.
Přes čáru?
- Málem ji zabila. - Ale nezabila mě, že jo?
A já nejsem mstivá.
Ne vůči vlastním.
Tady je naše hvězda. Ahoj, mami!
Ne.
Pojď sem.
Vítej zpátky v rodině, Liso.
Zdržíš se?
Dlužíš jí to. Bylo to patnáct let.
Stejně jinak nemáš ke komu jít.
Jo, zdržím se.
Moje holčička je doma.
To byl vzácný požitek.
Obvykle jsem vespod,
ale poprvé v tomhle tisíciletí jsem konečně nahoře.
To si schovej do memoárů.
Když jsem začal v šoubyznysu, byl jsem fakt frajer,
obsazovali mě jako milovníka,
ale ani nemrkneš,
a hrál jsem otce, invalidy a stárnoucí zhýralce.
Podívej se na mě teď,
jsem ztracen v homosexuální pustině.
To se stane i těm nejlepším z nás.
Ty jsi v pustině.
Já nejsem v pustině.
Vím, jak těžké je změnit se z dávajícího v příjemce,
klesnout až úplně dolů.
Mládí prožijeme v chtíči,
ale když si uvědomíme, že skutečně záleží jen na lásce,
odstrčili jsme a zranili všechny, kterým by stálo za to ji věnovat.
No tak, jen ven s tím.
Třeba jsi už nějakou dobu impotentní,
ale citové erekce, ty se počítají.
Můžeš odejít.
Dám ti jednu radu.
Vždycky se snaž, aby druhému ztvrdl ocas,
ne srdce.
Tak hodně štěstí.
...aby se sem zas nastěhovala. No tak, uhni.
Možná tu zůstane.
- Kde je John? -Šel do klubu se svými přáteli.
Podívej...
Jo!
Je od tebe sprostý, že ses s námi dnes nenapila.
Vždycky sis myslela, že jsi něco lepšího, viď?
Šla jsi na univerzitu, pracovala v nóbl supermarketu.
Je táta v pořádku? Hodně toho vypil.
Jo.
Co je to?
Můj deník, když mi bylo asi 13.
Vzpomínky.
K čemu ti jsou?
Říkali mi "prolhaná Lisa".
No, mělas divokou představivost.
Myslíš?
Nezačínej.
Cos přišla, chceš se hádat.
Proč by dítě lhalo o vlastní mámě?
Liso, nech to být.
Ve tři ráno není čas se hrabat ve starých věcech.
Nejlepší čas.
Proč bych říkala odporné věci o vlastní matce?
Děti jsou divný zmetci.
Udělala jsi to samé Johnovi, nebo jenom mně?
John není citlivka jako ty.
Potřebovalas vydrezírovat.
Takže to přiznáváš?
Přiznáváš to.
Hele, Liso, jen jsem se snažila, abys byla silnější.
A podívej se na sebe.
Udělala bys to samé.
Neudělala.
Protože nejsem zvrhlá, mami.
Všichni máme svou verzi pravdy.
Jo, a ty jsi zvrhlá.
To je pravda.
Někdy se zase sejdeme.
V botanické zahradě.
Jo.
Zajdeme na oběd.
Výborně.
Zavři za sebou dveře.
- Odchází? - Jo, odchází.
Neměla jsi právo.
Víš, jaká je.
Volala mi Costello.
A jestli tvoje chování znepokojuje ji, musí to být opravdu zlé.
Prý tady žiješ jako Charlie Sheen.
A ne v dobrém.
Ona má co říkat.
Vloni se tady chovala, jako by vyhrála v loterii.
Má o tebe starost.
Přinesla jsem ti otce, aby sis zvedl náladu.
Přece nechceš skončit jako on, drahoušku.
Další člověk, co si dal velkou práci, aby se ode mě vzdálil.
Neber si to tak osobně.
Pokusy o sebevraždu byly jeho koníček.
Kolik lidí umře při něčem, co milují?
Předpokládám,
žes ho chtěla z domu už dlouhou dobu.
Teď je to tvůj problém.
Podívej se, cos udělal. Chudák, utopil se dvakrát.
A ucpal filtr.
I po smrti jsou s ním jenom problémy.
To by se dalo říct o nás všech.
Přinutila jsem ji to přiznat.
Úchylná ženská.
Costello, včera sis vyšla na lov zvrhlíků.
- Jsem na tebe hrdá. - Teď už dokážu cokoli.
Nic mě nevyděsí.
A opustím Selbyho.
A tentokrát doopravdy. Jako fakt.
To říkáš od chvíle, cos ho poznala.
Ne, odejdu. Sehnala jsem místo v azylovém domě.
V pěkným, v severním Londýně.
Ty jo!
Díky.
Nemůže vyrůstat v tomhle.
On to taky ví.
Dnes nejsi jediná s velkou novinou.
Aha.
Takže co ode mě potřebuješ?
"Blahopřeju," nebo "neboj, zbavíme se toho"?
Víš, když jsem si dělala ten test,
když jsem byla i nebyla těhotná, nikdy jsem nebyla šťastnější.
Nemůžu uvěřit, že tě Paul ještě šoustal,
po tom, co jste mu se Selbym provedli.
Jsem kus, ne?
Řekla jsem Costello, aby si přijela pro věci.
Ne.
Nikam nepojedou.
Všechny mi vezmeš!
Našla jsem pro tebe místo.
Bude to hrozné, ale život je takový.
Neopovažuj se.
Ne...
Měla jsem to udělat už dávno.
Jen do toho!
Jen sem zavolej lapiduchy!
Dobrý den, mluvili jsme o možné hospitalizaci.
Ty svině!
- Ano, promiňte... - Svině!
Ticho! Můžete...
Nejsem jako on!
Slyšíte mě?
Klíče.
Pořád jsi trochu oprsklá, viď, Costello?
Díky, žes přijela.
Potřebuje tě.
Je v pořádku?
Tohle mu posílá Iris.
Je v pořádku.
Jdi dovnitř, vezmi si věci a vypadni.
Nech mého syna na pokoji.
Touží se tě zbavit od chvíle, co tě poznal.
Teď máš šanci ho milovat.
Nepodělej to.
Selby,
musíš nás nechat jít.
Tohle není normální.
Je naprosto normální nenávidět lidi, které miluješ.
Ne, to není, Selby.
A já nechci, aby si to Iris myslela.
Počítač ne, prosím tě.
Počkej.
Neopustíš mě.
- Prosím, neopouštěj mě. - Panebože.
Prosím tě, neopouštěj mě.
Prosím.
Nebylo by pro nás všechny nejlepší,
kdyby to nějak nenápadně skončilo?
Costello...
Na naší lásce nebylo nikdy nic nenápadného.
Ne!
Šla jsem za mámou.
Celý život
mi říkali, že jsem lhářka.
Ale nelhala jsem.
Já vím.
Vždycky jsem ti věřil.
Nejsem jako ona, viď?
Vůbec nejsi jako ona.
Nevím, jak bez vás budu žít.
Drahoušku.
Jsou tady.
Můžu se rozloučit se svou dcerou?
Floriane, víš, že v tomhle stavu tě nemůže vidět.
Hej.
Hej!
Víš, že když jsi byla v bříšku, bydlela jsem v azylovém domě?
Bude se nám tam žít líp.
Prcku...
Slibuju.
Costello, já jsem Serena.
Mluvily jsme spolu.
A ty musíš být Iris.
Pojďte, pojedeme domů.
Určitě vás nikdo nesledoval?
Určitě ne.
Dobře. Naše jediné pravidlo je
být nenápadné a nechat se vést Hospodinem.
Vypadá to pěkně. Co myslíš, Iris?
Jo, vsadím se, že sousedi mají květované tapety.
A vsadím se, že mají místnost jen na boty.
Vítejte.
Žádné návštěvy, styky s tím, kdo vás týral.
žádné styky s muži vůbec.
Žádný alkohol, žádné drogy, žádná práce... Tady podepsat.
Žádná práce?
Všechny obyvatelky musejí mít nárok na podporu na bydlení.
Žádná práce, nebo musíte odejít.
Obec platí nájem přímo nám a můžete zažádat o podporu v nezaměstnanosti.
Zde děláme jen Boží dílo.
Ať Otec nebeský zastaví ten randál, jinak se neuzdravíme, Sereno.
Dobrotivý Hospodin staví do nejtěžších bitev své nejsilnější bojovníky.
Jade, to je Costello a Iris.
Otec nebeský
si vyvolil tebe, abys jim ukázala jejich pokoj.
U všech východů jsou poplašná tlačítka,
používají se jen v případě nouze.
Co je to za hluk?
Sousedi staví v suterénu domácí kino.
Některým lidem prostě nestačí vila s osmi ložnicemi za čtyři miliony liber.
Něco ti poradím.
Ježíš nás pořád sleduje, jako malej šmírák,
tak nedělej nic, co bych neudělala já.
Patrová postel. Paráda.
Panebože!
Jako bysme si toho nevytrpěly dost.
ŽIJ - SMĚJ SE - MILUJ
Zapadni!
Tak co?
Co tomu říkáš?
Disneyland to teda není.
Ne. Možná ten v Paříži.
Tohle půjde z tvé apanáže.
A ta není moc velká, takže to není na nejvyšší úrovni.
Prosím, nestarej se o mě.
Jak dlouho mě tu chceš držet?
Dokud tě neprohlásí za nešíleného.
Jejda.
To je roztomilé.
Musíš vědět, že malá Iris tě zbožňuje.
Odvedl jsi s ní dobrou práci.
Sejdeme se, až se zotavíš.
Hlavu vzhůru.
Nashle.
Vrátila se k manželovi.
Asi tři měsíce ji držel zavřenou ve sklepě.
- Ne... - Takže dámy,
- přijímám sázky. - Promiň, Jade.
Dvě ku jedné, že ji zase bude držet pod zámkem.
Tři ku jedné, že ji zabije.
Čtyři ku jedné, ona zabije jeho.
Sedm ku jedné, že se sem do týdne vrátí.
- Platí. - Tak jo.
Mohly byste se ztišit?
Má dcera měla náročný den.
Díky.
Jedna věc je jistá.
Beru si její pokoj, a jestli mi v tom někdo chce bránit, něco uvidí.
Tak jo.
Haló, můžu se zeptat na pacienta, kterého jste přijali dnes odpoledne?
Florian Selby.
Ano, příbuzná.
Jen jsem se chtěla zeptat, jestli je v pořádku.
Jak se jmenuju? Costello Jonesová.
Jak to, že nejsem na seznamu?
Patřím do rodiny.
Musím mu něco vyřídit.
Jenom rodina.
Dobře.
Chápu.
Překlad titulků: Vít Bezdíček