Prodala jsem svou knihu.
Jak?
Nakladatelskej pablb jménem Barnaby ji objevil v hromadě rukopisů.
Barnabyové jsou nejhorší.
Je to můj nový redaktor.
Kontaktoval mě, když se rozjelo to video s tou tvou tirádou.
Myslím, že Salingera objevili stejně.
Jen jsem řvala na nějakou nóbl krávu.
Teď mě všichni mají za Johanku z Arku ze sídliště.
Zasloužíš si to.
Stejně jsem pořád švorc.
Město nás posílá do Somersetu.
- Pošli je do prdele. - To jsem udělala.
Nemůžou tě vystěhovat.
Když to nepřijmu, jsme vlastní vinou bez domova.
Lenny, budeš mi chybět, můj oblíbenej zvrhlíku.
Ale na jaře se vrátíme, až mi vyjde knížka.
Určitě tomu ani nemůžeš uvěřit.
Nóbl hajzlíci mě nevyšplouchli poprvé.
Neuvěřím tomu, dokud ji neuvidím v knihkupectví.
A až vyjde,
budu jezdit metrem ve dne v noci, dokud nenajdu někoho, kdo ji čte.
Pak teprve víš, žes prorazil.
Půjdu k tomu člověku,
vezmu tu knížku
a řeknu: "To jsem napsala já."
Budou tě mít za blázna.
Bude to skvělej den. Vrátím se díky své knize.
Podle Barnabyho to bude pecka.
- Větší než Dickens? - Jo.
Jako Oliver Twist, ale s velkýma kozama.
Jsi opravdovej umělec.
Nejvíc, co v životě můžeš chtít,
je jeden okamžik dokonalosti.
Protože to nevydrží.
Nemá to vydržet.
Pamatuj si to.
Mami.
Musíme jít. Utíkej.
Jako v životě. Dostaneš, co chceš,
- a někdo ti to přijde zkazit. - Promiňte!
Co si o sobě myslíte?
POD PSA
Promiňte!
JEŠTĚ SIS TO NEZASLOUŽIL, ZLATO
Takže jsi dostal můj dopis?
Dlouho jsme se neviděli.
Máš se dobře?
Internet je pomalej, jídlo z mikrovlnky
a jedinej další homosexuál tady má už dva týdny opar,
takže to není ideální.
Tady to máš.
Vypadáš dobře.
Lepším se.
Tak bychom měli odejít.
Pořád mi ještě hodně zbývá.
"Fiscus Publishing připravuje nový román
"od autentické dělnické matky samoživitelky."
To ji naštve.
Takže už mě nepotřebuje.
Brzo jí to začne sypat.
Tak pojď.
Už jsi šoustal v blázinci?
Poslali nás přímo do pekla.
Buď vděčná, že máš kde bydlet.
Kde jsou lidi?
Je to na vystrkově.
Spousta lidí dopisuje knihy na venkově.
Jo, boháči.
Jedou k taťkovi na venkovský sídlo.
Ale je tu klid.
Takže to můžeme rozjet.
Tak dobře.
Teto, přestaň.
Ale já nechci žít v klidu.
Chci řvát na lidi, co si nevědí rady na eskalátoru.
Sleduj!
Nech toho, nechci tady umřít. Chci umřít ve městě.
- Ještě, jen aby se máma naštvala. Jo? - Jen jeď, teto.
Ale ne. Policie.
- Paráda. - Co? Super.
- Jedou za náma? - Jo, jedou.
- Boží. To se povedlo. - Dostaneme pokutu.
Překročila jste rychlost.
- Kolik jsi toho vypila? - Jen pár, včera večer.
Do prdele.
Zatknete mě?
- Kam ji vezete? - Do Mineheadu.
- Promiň. - Ne!
To jste se asi posrali.
Uklidněte se, nebo vás zatknu taky.
Pardon, za co?
Veřejné pohoršení.
Kde tady do prdele vidíte nějakou veřejnost?
Jsme v podělaný prdeli!
Naposled vás varuju.
Bude teta Gloria v pohodě?
Vždycky bude v pohodě.
Rodina jí pomůže.
Slibuju ti, že nás odsud psaním dostanu.
Nejdřív pevná vazba,
pak paperback,
audiokniha,
bestseller Sunday Times,
Man Bookerova cena
a knižní klub v televizi.
Pak prodám televizní práva nejvyšší nabídce.
Adaptaci napíšu sama. V tom jsou největší peníze.
Budeme v pohodě.
Ale můžeme žít v bytě s vysokýma stropama v Belsize Parku?
Jasně.
Co to sakra je?
To snad ne.
A je zpátky,
díky vám.
To rád slyším, i když si nemůžu připsat všechny zásluhy.
Costello už mě nepotřebuje,
cítil jsem se bezcenný.
Tak jsem ošukal Fena.
Víte, Kennethe, že jsem zažil první prcačku s klukem
a zlomené srdce ve stejný den?
Ve škole jsme měli pucfleky.
To je, když mladší školák dělá sluhu staršímu.
To zní naprosto normálně.
Líbilo se mi to.
Z postele do postele, vzájemná masturbace.
Bezvýznamné, funkční...
Všichni mocní muži to dělají.
Upřímně tomu věříte?
Ano, Kennethe, věřím.
Kdo zvládne suchý péro v prdeli,
nepříjemných otázek v televizi se nelekne.
Jak se jmenoval? Kluk, co vám vzal panictví.
Oliver.
Teď je samozřejmě heterák.
Je ženatý, má děti, je poslanec.
Jak vám zlomil srdce?
Nic mi nezlomil.
Ale deset minut potom, co jsme skončili,
si mě zavolal ředitel.
Můj otec si zase jednou zkusil vzít život.
A tentokrát uspěl.
A to byl zároveň
nejvíc vzrušující a nejsmutnější den mého života.
Zahrajeme si hru?
Dobře. Nejdřív vás naučím pravidla.
Uber sem nejezdí.
Žádný Deliveroo, žádný Ocado, dokonce ani Aldi.
Sunset Park pro ně není.
Moc vám děkuju. Jste velmi laskavý.
Za svezení je to po libře
a patnáct za dovoz haraburdí ke dveřím.
Dobře.
- Můžu vám zaplatit později? - Pracujete?
Mám pracovní pohovor s místním výběrčím dluhů.
Tak pojďte. Risknu to. Naskočte.
V Sunset Parku se vám bude líbit.
Jediný sídliště bez peďáků v celý zemi.
Co je peďák?
Kdybys ho viděla, tak to víš.
Tak jo.
- Co je peďák? - Neptej se.
- Tak kupředu! - Fajn.
Čtyři hráči, sever, jih, východ, západ. To je ono.
Je zvláštní, že jste s Costello přátelé.
A pak postavíme zeď.
To záleží na vašem pohledu na svět.
Podle mě potkáte lepšího člověka
v bahně než v salonu.
Pročpak?
Cítíte se mocnější?
Ne.
Máte peníze.
Můžete kdykoli odejít.
Costello nemůže. Iris nemůže.
Kolikrát jste už Iris opustil?
Nechtěl jsem odejít. Miluju Iris.
Ale sabotujete svůj vztah s ní,
než vás může odmítnout.
To děláte.
Pleteš se.
Nic o mně nevíš.
Vím, že jsi privilegovanej zmetek.
Bože můj, nejradši bych tě políbil.
Jdi s tím někam!
Zlomil jsem tě, Kennethe?
Ani zdaleka.
Tvoje hra má pravidla, moje taky.
Tohle se tady nedělá.
No, nezmlátil jsem tě. To je...
To je přece určitě pokrok.
Mám odejít?
Kecni si na židli.
Ještě jsme ani nezačali.
Tak jsme tady, dámy. Sunset Park.
Užijte si to tady.
Tak tamhle nahoře je to vaše.
Ta poslední tam umřela.
Paráda.
Máte tam pevnou linku?
Není tady žádný pokrytí.
Není tady televizní signál, nic.
Podívej se na mobil. Žádnej signál.
Do pytle.
Kluku, další nováčci. Ukaž jim 107.
Jmenuju se Tennessee.
Vítej v pekle. Není to tak špatný.
Ahoj, já jsem Iris.
Ujde to, ne?
Posaď se. Udělej si pohodlí.
Proč chceš být výběrčí dluhů?
Upřímně? Jsem zoufalá.
Tak to jsi tu správně.
A co jiný fušky?
Většina lidí dnes má další fušky.
Momentálně žádnou nemám.
Dobře. Vygoogloval jsem si tě.
Nic úchylnýho.
Viděl jsem tvoje hrdinský vystoupení.
Jako bych čuměl na film od Kena Loache.
A co...
ty Mlácený čubky?
Jo, to nezestárlo moc dobře.
Internet říká, že jsi trochu mrcha, drahoušku.
Jsi trochu mrcha?
Jo, občas.
Občas? To je upřímný.
Záznam v rejstříku?
Pár varování.
Za co? Krádeže, drogy?
Napadení, poškození majetku.
To se tady může šiknout.
Vypadáš silná, jako mohutnej strom.
Jsi potížistka, ale to se mi líbí. Zítra můžeš nastoupit.
- Berete mě? - Jo.
- Tady máš hadry. - Tak jo, díky.
To je salon vaší mámy?
Uvidíme se zítra v devět.
Ahoj.
Číslo 104, tam bydlím já s babičkou.
Ve 108 je Ferryman.
Tady bydlí Kořenář.
A Tony Vrah tady.
Neboj, nikoho nezabil.
Je to instalatér a boží zpěvák karaoke.
Natáčím o něm film.
Jsi divnej, Tennessee.
Ale já mám naštěstí divný typy ráda.
Tak dík.
A v 98 prej bydlí Larry David.
Ale nemyslím si, že je to on.
Myslím, že je to jen staroch, co křičí na lidi.
Kdo je Larry David?
Naprostej šílenec. Vygoogli si ho.
Máš chlapa?
Nevhodná otázka.
Vážně? Mohli bysme si někdy spolu vyjít.
Proč myslíš, že bych s tebou šla?
Máš doma zrcadlo?
Jo, mám tři, drahoušku.
Jedno je krásná starožitnost.
Občas by ses do něj měl podívat.
Jsem si jistá, že na šoustacím žebříčku jsem kus nad tebou.
Když to nezkusíš, nic z toho nebude.
Musel jsem to zkusit.
Každej den musíš udělat něco, co tě děsí.
Dnes to bylo pozvat tě na rande.
Zítra mám džu-džitsu.
Je důležitý zaměstnávat mozek,
když se každej den setkáváš s tím nejhorším, co v lidech je.
Ano?
- Máte ty prachy? -Říkala jsem vám, že nic nemám.
Nemám ani na elektriku.
Nemůžete se schovávat věčně.
Čím častěji sem budu chodit, tím to pro vás bude horší.
Tak si to vyřešte!
Příští štace je tvoje.
Tohle nemůžu, Simone.
Není to pro mě.
Myslel jsem, že jsi zoufalá.
Když nebudeš klepat lidem na dveře,
někdo zaklepe na tvoje.
Jo, ale ještě neklepou.
Nebojte, už nevybírám dluhy.
Jestli potřebujete elektriku, skočím do krámu a dobiju vám ji.
Počkám tady.
Rozšoupla ses.
Cornetto je levnější.
Cornetta už nekupuju.
Vydají mi knihu. Teď jím jen Magnum.
O čem je?
Čtyři ženský z azylovýho domu, co se ukazují na internetu,
vyberou klenotnictví.
A víš, jak se jmenuje? Diamantoví bobři.
Autobiografická?
Ne! Co si o mně myslíš?
Jsou tu všelijaký lidi. Takže fikce?
Jo, jsem satirik.
Jen proto, že nejsem nóbl,
všichni mě berou doslova.
Ale něco z toho je pravda. Bydlely jsme v azylovém domě.
Podle internetu ženský jako já musí mluvit jenom pravdu.
Internet není skutečný místo, že ne?
Zdá se skutečnej. Je plnej hajzlů a fňuken.
Řekni, že nestojí za to, když si za zmrzlinu trochu připlatíš.
Pamatuju si svoje první týdny tady.
Člověk je tu osamělej, co?
Mám pocit, že žiju na Měsíci.
Můžeš se stavit k nám.
Můžu se u vás podívat na internet?
Musím redaktorovi poslat pár nových kapitol.
Díky.
Takže jsi jí odpustila?
- Jo, chybí mi. Tobě ne? - Jo.
- Můžu s ní mluvit? - Jo.
Glorie? To jsem já.
- Myslela jsem, že je to Sky. - Pořád ti volají?
Chybíš mi, teto Glorie!
Iris! Chybíš mi, zlato.
- Jsi na mě ještě naštvaná? - Ne, už ne.
Táta mě v podstatě drží v domácím vězení.
Jak se máš? A co děťátko?
Nechtěla jsem mu ublížit.
Jen jsem se bála.
Pořád se bojím.
Byla jsem na ultrazvuku. Malá je v pořádku.
Malá?
- Je to holka. - Pojmenuj ji Iris!
Nevím, jak ji pojmenuju. Uvidím, co jí půjde k obličeji.
Jaký to tam je?
Vyrazím z toho pár dobrých příběhů.
- Můžu s ní mluvit? - Počkej.
Přijeď na návštěvu.
Nemůžu řídit.
Jsi v pohodě?
Tvoje video s tou nóbl ženskou je hit.
Nechápu, že někdo zveřejnil to video z Mlácených čubek.
Komentáře nečti. Banda onanistů a aktivistů v bačkorách.
Pošukaný magoři, pořádají hon na čarodějnice.
Musíš si to s nima vyřídit jako tehdy se Stacey Backshawovou.
To bych moc ráda.
Můžu s ní mluvit?
Iris s tebou chce mluvit.
Takže, Glorie,
budu její teta, nebo sestřenice? A můžu ji hlídat?
A všichni tady jsou ujetý.
Tak to skvěle zapadneš.
Fiscus chystá román od autentické matky samoživitelky.
- Ta tiráda fajn, ale... - Nejmenuje se Costello Jonesová.
- Hodí sem někdo odkaz na Čubky? - Debut dělnické mámy!
Předstírala, že je obětí domácího násilí...
Její dcery je mi líto.
Dál!
Ahoj.
Babička je na bingu.
Pracovala v takzvaný videopůjčovně.
Přijdeš, vybereš si film, půjčíš si ho na jeden den a vrátíš.
Šílený.
- Doufám, že jí to neprojde... - Ta tiráda byla jasně falešná...
- Nemohl sis ho nechat? - Jo, lidi byli divoši.
Tohle je jedno z těch videí?
To je můj oblíbený režisér, Dario Argento.
Mistr krve a cecků.
- Můžeme se na to dívat? - Jo.
Jestli tě bere pekelná stránka života, bude se ti líbit.
ŽIVĚ
Píšete o mně sračky na internetu,
ale já vyprávím příběhy. Tak tady máte příběh.
Je rok 1999, všichni si myslí, že svět je v posledním tažení.
Bruce Willis má plno práce s mrtvýma a mně je 13, jsem ještě nepolíbená.
- To je hnus. - Jsem divná.
To mi aspoň říkala Stacey Backshawová.
Taky mi říkala "tlustá smradlavá pizda".
Byla v mé třídě. Typ holky, co je na vrcholu v 15.
Takže sedím v autobusu číslo 176,
jedu na Tottenham Court Road,
Stacey sedí vedle mě a říká:
"Marty Castle myslí, že jsi kočka."
A pak řekla: "Chce se s tebou po škole sejít
"před Vojenským muzeem
"a políbit tě tam, jak jsou děla."
Ten Marty byl fakt frajer,
jako David Beckham z Walworth Road.
Takže stojím u děl,
tváří v tvář Martymu Castleovi.
A když se mě chystá políbit,
najednou zakřičí:
"S tlustoprdkama se nelíbám."
Otočím se
a Stacey
a ostatní z autobusu číslo 176 se mi smějou.
A cítím se jako blbec.
To jste vy, samý Stacey Backshawový.
A víte co? Vyřídila jsem si to s ní.
Srovnala jsem jí fasádu u London Dungeons.
Ty jo, dělá Britney.
A řeknu tohle, protože můžu. Bydlela jsem v azylovém domě.
Spousta z vás potřebuje pořádnou nakládačku
a já bych vám ji moc ráda dala.
Jo, dělá Britney. To žeru.
To je fuk, dělejte si, co chcete.
Já budu dál psát a vyprávět své příběhy.
A abyste věděli, vidím vás, parchanti!
Barnaby?
Haló?
- Slyšíš mě? - Jo.
Vyjebeš se mnou, viď?
Poznám to, protože máma mě vyjebala,
ne jen jak o tom píše Philip Larkin.
Hele, máme problém.
Jsi velmi nadaná spisovatelka, ale nemůžu s tím nic dělat.
Potřebujeme hlas, který představuje dělnickou třídu.
O tvé autenticitě se vynořilo tolik pochyb,
že Diamantové bobry nemůžeme vydat.
Prosím, neberte mi to.
Costello, můžeš si za to sama. Snažil jsem se ti pomoct.
Nic jiného nemám.
Můžu říct něco, co by vás zastavilo?
Nejdřív děláš Mlácený čubky,
a teď vyhrožuješ nakládačkou těm, kdo tě kritizují.
Tak se autoři nechovají.
Nechtěli jste autentickou dělnickou třídu? Asi ne.
Je mi líto.
- Můžu si zavolat? - Jo.
Chvíli to trvá.
Nyní jsme na jedné z nejpopulárnějších aukcí v růžové čtvrti.
Spousta výhodných koupí.
Ano? Haló?
Selby, to jsem já.
Proč šeptáš?
Já nevím.
Jsi v pořádku?
Jo, je to tu divný, ale ujde to.
Vlastně je to dobrý.
Máma přišla o smlouvu na knížku. A pije.
Mluví s internetem.
Můžeš přijet?
Ano. Kde jste?
V Somersetu. Musím končit.
Jsem doma!
Iris?
Ahoj, Iris. Zůstaneš na večeři? Kde je tvoje máma?
Pivo a chleba, to budou čtyři libry.
Dobře.
- A co ty, květinko? - Máte červený?
Červený? Mám všechno červený světa.
- Vezmu si dvě lahve. - Dvě?
Ty jsou po pěti librách.
- Díky. - Já děkuju.
A co vy?
Překlad titulků: Vít Bezdíček